Справа № 138/1979/22
Провадження № 22-ц/801/2029/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 рокуСправа № 138/1979/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голота Л.О., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря судового засідання Литвин Ю.О., прокурора Колівошко С.В., представника ОСОБА_1 адвоката Королюк О.В., представник Державної казначейської служби України Червоної Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України Червоної Юлії Петрівни на додаткове рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 173 600,00 та в рахунок відшкодування моральної шкоди 304 000,00 грн.

01.04.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 45 000,00 грн.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку та заяву залишено без розгляду.

Постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2025 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.04.2025 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Додатковим рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 783 гривень 50 копійок.

Решту судових витрат залишено за позивачем.

З вказаним додатковим рішенням суду представник Державної казначейської служби України Червона Ю.П. не погодилась та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України Червона Ю.П. просила додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні зави про ухвалення додаткового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Вінницької обласної прокуратури не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині покладання судових витрат на Вінницьку обласну прокуратуру, вважає їх такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, зазначає наступне.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам додаткове рішення суду першої інстанції відповідає.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, визнав доведеним понесення позивачем витрат на правничу допомогу на суму 4 783,50 грн з огляду на часткове задоволення позову.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд, всупереч вимогам ст. 141 ЦПК України не здійснив розподіл судових витрат між сторонами, а стягнув судові витрати лише Державної казначейської служби України, є безпідставними з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З огляду на припис статті 56 Конституції України шкоду, завдану органом державної влади чи його посадовими і службовими особами, відшкодовує саме держава.

За змістом частини другої статті 2 ЦК України одним із учасників цивільних відносин є держава Україна. Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). За змістом статті 173 ЦК України, яка має назву «Представники держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад», у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави за спеціальними дорученнями можуть виступати органи державної влади.

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 та від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц).

Органи державної влади є частиною апарату держави, виконують виключно її завдання та функції, представляють державу у правовідносинах, для участі в яких наділені відповідними повноваженнями та належними державі матеріальними засобами, зокрема і коштами.

Ураховуючи положення наведених норм матеріального права, правових висновків Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу має бути здійснено за рахунок держави Україна, яку у цій справі представляв компетентний орган.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно стягнув витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких визначено пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до норм ЦПК України, безпосередньо з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України Червоної Юлії Петрівни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук