Справа № 485/1609/25
Провадження №2/485/711/25
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ " (далі ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ ") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні обґрунтовують тим, що 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (далі ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів") та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір позики № 75256123, відповідно до якого відповідачці на умовах строковості було надано кредит у розмірі 15000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом.

19 листопада 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (далі -ТОВ " Фінансова компанія управління активами") укладено договір факторингу № 1911, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики № 75256123 від 14 червня 2021 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія управління активами ".

У свою чергу, ТОВ "Фінансова компанія управління активами " відступило право грошової вимоги за договором позики № 75256123 від 14 червня 2021 року ТОВ " ФІНПРОМ МАРКЕТ " відповідно до договору відступлення права вимоги № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року.

Відповідачка умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконала, внаслідок виникла заборгованість у розмірі 47601,95 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) 15000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 32601,95 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн.

28 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. Згідно вказаного відзиву відповідачка позовні вимоги визнає частково, а саме визнає в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 15000,00 грн., та в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 4393,7 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення решти нарахованих відсотків просила відмовити оскільки вони нараховані поза межами 30 денного строку кредитування.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" на підставі наявних доказів, проти заочного розгляду справи заперечень не мають.

Відповідачка ОСОБА_1 згідно заяви просила про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважаєможливим проводитирозгляд справиза відсутностісторін, на підставі наявних у справі доказів.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_2 укладено договір позики № 75256123, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 15000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за корситування кредитом у розмірі 1,99% на день (а.с.13).

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором TxbbNs51OU від 14 червня 2021 року, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 25 зворот).

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 15 липня 2025 підтверджено здійснення 14 червня 2021 року грошового переказу відповідачці на картку НОМЕР_1 в сумі 15000,00 грн (а.с. 26 зворот).

Отримання відповідачкою кредитних коштів також підтверджується інформацією АТ КБ "Приватбанк", відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , та наданою випискою по рахунку по вказаній банківській картці, з якої вбачається зарахування на рахунок відповідачки коштів 14 червня 2021 року у сумі 15000,00 грн (а.с. 111-112).

Відповідачка в своєму відзиві факт укладення договору позики та отримання грошових коштів не спростовує.

19 листопада 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (далі -ТОВ " Фінансова компанія управління активами") укладено договір факторингу № 1911 (а.с. 28-35).

Відповідно до реєстру прав вимоги № 3 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило право вимоги ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за договором позики № 75256123 від 14 червня 2021 року в сумі 49781,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом в сумі 15000,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 34781,00 грн (а.с. 36-37).

03 квітня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу № 030423-ФК (а.с. 38 зворот- 45).

Відповідно до реєстру заборгованості на підставі договору факторингу № 030423-ФК ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступило ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" право вимоги за договором позики № 75256123 від 14 червня 2021 року в сумі 49781,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом в сумі 15000,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 34781,00 грн (а.с. 47-48).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

З розрахунку заборгованості за договором позики № 75256123 від 14 червня 2021 року вбачається про нарахування відповідачці відсотків за користування кредитними коштами за період з 15 червня 2021 року по 12 жовтня 2021 року (включно), тобто поза межами строку надання позики передбаченої п. 2.2 договору позики.

Розділом 7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передбачена можливість продовження строку користування позикою.

Однак позивач в позовній заяві не вказує, що відбулась пролонгація користування позикою в порядку передбаченому Розділом 7 Правил, та з матеріалів справи не вбачається, що відбулася така пролонгація.

Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нарахувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Таким чином п. 6.5. Прави передбачає не пролонгацію користування позикою на строк не більше 90 календарних днів після закінчення строку користування позикою, а передбачає нарахування відсотків протягом 90 календарних днів після закінчення строку користування кредитом, що суперечить правовій позиції викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

З огляду на зазначене, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку позики, у даному випадку після 14 липня 2021 року, є безпідставним.

З урахуванням суми отриманої позики в розмірі 15000,00 грн, передбаченої договором позики відсоткової ставки в розмірі 1,99 % за кожен день, за 30 днів користування позикою розмір процентів становить 8955,00 грн (15000,00*1,99%*30=8955).

З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідачкою в рахунок погашення заборгованості по відсоткам сплачено 2179,05 грн 15 липня 2021 року, 1039,00 грн 27 липня 2021 року, а всього 3218,05 грн.

Таким чином, є обґрунтованим стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15000,00 грн., по процентам у розмірі 5736,95 грн (8955,00-3218,05=5736,95), всього у розмірі 20736,95 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зробив висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року укладеного між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю. О. (а.с. 48 зворот-52), копію витягу від 19 травня 2025 з акту № 14-П приймання передачі наданої правової допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року ( а.с. 52 зворот).

Суд бере до уваги, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги, що виникло з правочину, укладеного у письмовій формі. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною. Розгляд справи здійснено судом оперативно в одному судовому засіданні без учасників справи.

Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 3500 грн. є обґрунтованою, оскільки відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи, пов`язаної з розглядом справи у суді та її доцільністю).

Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в розмірі 3500 грн., оскільки, такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність.

Також, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 60), відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (43,56 %) в розмірі 1055,20 грн.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", (, місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204), заборгованість за договором позики № 75256123 від 14 червня 2021 року в сумі 20736,95 грн (двадцять тисяч сімсот тридцять шість грн 95 к.), з яких: 15000,00 грн - заборгованість за основним зобов"язанням (за тілом кредиту), 5736,95 грн - заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1055,20 грн (одна тисяча п`ятдесят п`ять грн 20 к.), та витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот грн 00 к).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 03 жовтня 2025 року.

Суддя О. В. Соловйов