ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 684/631/24

Провадження № 22-ц/820/2073/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області в складі судді Гринчук С.М. від 21 липня 2025 року.

Заслухавши доповідача, учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року розірвано шлюб, укладений 04 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У сторін наявний спір про поділ спільного майна подружжя. Під час шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, за спільні кошти подружжя 28 квітня 2023 року ОСОБА_2 придбав та зареєстрував транспортний засіб «Citroen» моделі «C5», д.н.з НОМЕР_1 2007 року випуску.

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває справа № 686/17775/24 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України. З метою відшкодування відповідачем шкоди потерпілому ОСОБА_3 позивачка в інтересах сім`ї уклала кілька кредитних договорів на загальну суму 47550,94 грн., що підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» №007370217 про заборгованість від 28.11.2024 року, довідкою АТ КБ «Приватбанк» №2ВМ66ТТQI4SBTTTT від 28.11.2024 року та довідкою АТ «Укрсиббанк» від 03.12 2024 року.

Отже, вказаний автомобіль та сума боргу перед банками є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Її ідеальна частка в майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, становить 50 %, тому вона має право на частину вказаного автомобіля та підлягають поділу зобов`язання за кредитними договорами, які укладені в інтересах сім`ї, заборгованість за якими 47550,94 грн.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на частину транспортного засобу «Citroen» моделі «C5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску та стягнути половину вартості цього автомобіля на її користь, що становить 122678,88 грн., визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках грошові зобов`язання за кредитними договорами в загальній сумі 47550,94 грн.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2025 року, якою накладено арешт на транспортний засіб «Citroen» моделі «C5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який зареєстрований 28 квітня 2023 року за ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити її позов повністю. На думку апелянтки, суд першої інстанції безпідставно відмовив у визнанні за нею праві власності на частину автомобіля Citroen C5, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, попри те, що відповідач визнав це право. Вона подала обґрунтований розрахунок ринкової вартості спірного транспортного засобу на підставі аналізу трьох пропозицій з відкритого джерела AUTO.RIA, визначивши середню ціну та відповідну суму компенсації за частину автомобіля у розмірі 122678,88 грн. Відповідач не спростовував надані нею докази вартості автомобіля, не заявив клопотання про проведення експертизи. Висновок суду про недоведеність використання кредитних коштів в інтересах сім`ї спростовується наданими виписками ОСОБА_1 по карткових рахунках, згідно із якими вона перерахувала кошти ОСОБА_4 та іншу частину вона надала йому готівкою. Відповідачем не спростовано, що кредитні договори укладалися не в інтересах сім`ї, а кошти витрачені на купівлю особистих речей позивачки. Надана ним квитанція не читається, тому не є допустимим доказом.

В засіданні апеляційного суду представник апелянтки просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 04 лютого 2021 року, який розірвано рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року у справі № 686/22846/24.

В період шлюбу сторони набули у власність автомобіль «Citroen C5», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_2 28 квітня 2023 року.

Вартість автомобіля марки «Citroen» моделі «C5», 2007 року випуску в розмірі 245357,76 грн. позивачка визначила як середню ринкову вартість аналогічного автомобіля згідно з відомостями на інтернет-сайті AUTO.RIA, на підтвердження чого представник позивача надав скриншоти з сайту AUTO.RIA, а також роздруківку із Мінфіну щодо офіційного курсу долара станом на 18 грудня 2024 року.

Згідно з наданим відповідачем ОСОБА_2 скриншотом з сайту «AUTO.RIA», вартість автомобілів «Citroen» моделі «С5» 2007 року випуску - 3800 доларів США.

Сержант ОСОБА_2 з 09 серпня 2019 року по цей час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» від 28.11.2024 року ОСОБА_1 за рахунком № НОМЕР_4 , відкритим 17 липня 2023 року, мала заборгованість станом на 28.11.2024 року в сумі 12329,97 грн., сума заборгованості до повного погашення - 1 932 гривні (кількість платежів 20, сума щомісячного платежу 483 грн.).

За довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №2ВМ66ТTQI4SBTTTT від 28.11.2024 року ОСОБА_1 станом на 28.11.2024 року має заборгованість перед банком в сумі 16471,05 грн. за карткою Універсальна № НОМЕР_5 , Угода №SAMDNWFC5 від 23 грудня 2019 року. Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» по цій картці № НОМЕР_5 за період 01.01.2023 року 20.12.2024 року баланс на кінець періоду становить -15997,67 грн., усього витрат 48913,40 грн., усього надходжень 32915,73 грн. Виписка містить інформацію про цільові та нецільові надходження у вказаний період, витрати, серед іншого щодо магазинів та інтернету, перекази, інше (арк.спр.23-24).

Згідно довідки АТ «УкрСиббанк» від 03.12.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість за договором №0 від 11 травня 2024 року в сумі 18749,92 грн. (арк.спр.14).

У період перебування в шлюбі (за матеріалами справи з 16 червня 2023 року до 20 грудня 2024 року) позивач користувалася кредитними коштами за договором, укладеним з АТ «УніверсалБанк» та має заборгованість. Згідно з рухом коштів по картці № НОМЕР_4 від 20 грудня 2024 року, сформованій АТ «УніверсалБанк» за період з 16 червня 2023 року до 20 грудня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 20 грудня 2024 року становить 13 181 гривня 03 копійки (арк.спр.25-28).

Згідно платіжної інструкції №P24AD1835 від 13.10.2023 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_5 20050 грн., за квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.10.2024 року - 30050,99 грн.

Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сторони не дійшли згоди щодо вартості автомобіля, експертиза чи оцінка для встановлення ринкової вартості спірного автомобіля не проводилася, у зв`язку з чим позивачка не довела достатніми та допустимими доказами ринкову вартість спірного автомобіля, а отже, й право на компенсацію вартості частини цього автомобіля в заявленій сумі. Матеріалам справи підтверджено наявність у позивачки кредитних зобов`язань, проте не доведено належними та допустимими доказами використання цих кредитних коштів в інтересах сім`ї, на відшкодування відповідачем шкоди потерпілому у кримінальному правопорушенні, тому відсутні підстави для визнання за сторонами в рівних частках цих грошових зобов`язань за кредитними договорами.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За статтею 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За змістом ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дав належну оцінку поданим доказам і правильно констатував, що сторони не дійшли згоди щодо вартості автомобіля, а подані нею пропозиції з продажу автомобілів аналогічної моделі з відкритого джерела AUTO.RIA, за незгоди іншої сторони із запропонованої оцінкою не є достовірними та допустимими доказами вартості спірного автомобіля сторін.

При цьому, попри роз`яснення судом права заявити клопотання про призначення судової експертизи для встановлення дійсної вартості спірного автомобіля, самостійно замовити оцінку вартості автомобіля, такі процесуальні дії стороною позивача не вчинялися.

Відтак суд обґрунтовано відхилив розрахунок ринкової вартості спірного транспортного засобу на підставі аналізу наданих пропозицій з джерела AUTO.RIA і правильно констатував, що позивачка не довела достатніми та допустимими доказами ринкову вартість спірного автомобіля, а отже, й право на грошову компенсацію вартості частини цього автомобіля в заявленій сумі 122678,88 грн.

Згідно поданих платіжних документів ОСОБА_2 сплатив на відшкодування завданої шкоди 13.10.2023 року - 20050 грн., 14.10.2024 року - 30050,99 грн.

Суд першої інстанції правильно констатував, що надані виписки про рух коштів по рахунках позивачки не містять даних щодо перерахунку відповідних коштів ОСОБА_4 у вказані періоди.

Тому правильним є висновок суду про те, що недоведеним є використання цих кредитних коштів позивачкою в інтересах сім`ї, на відшкодування відповідачем шкоди потерпілому у кримінальному правопорушенні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 03 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк