Провадження № 2-о/185/354/25
18 вересня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Юдіна С.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, суд
ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою в якій просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання ним малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подану заяву мотивує тим, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2025 року спільно з дружиною не проживають, остання пішла з місця їх спільного проживання. З 2020 року заявник перебуває на військовій службі в Національній гвардії України у військовій частині НОМЕР_1 . Протягом 2025 року ОСОБА_2 неодноразово зверталась до лікаря психіатра зі скаргами. За результатами огляду їй був встановлений діагноз: панічний розлад. 13.08.2025 року між ним та дружиною було укладено договір про здійснення батьківських прав та обов`язків, визначення місця проживання дитини. Вказаний договір посвідчено нотаріально. Починаючи з березня 2025 року заявник самостійно виховує та утримує доньку. Мати ОСОБА_2 за станом здоров`я не спроможна виховувати дворічну дитину. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання права на звільнення з військової служби.
Ознайомившись із матеріалами заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Стаття 315 ЦПК України визначає перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження, зокрема, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 320/948/18 зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Питання утримання малолітніх, неповнолітніх дітей, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України, саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку по утриманню дітей врегульовано ст. 181 СК України, де зокрема закріплено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Отже, питання утримання дітей до 18 років, унормовано саме положеннями СК України, відповідно до положень якого саме батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, при цьому ці питання батьки вирішують за домовленістю між собою, а у разі відсутності такої домовленості у судовому порядку, шляхом звернення до суду з позовом, або заявою про видачу судового наказу.
З заяви вбачається що ОСОБА_1 просить встановити факт не з метою підтвердження особистих немайнових чи майнових прав, а з метою звільнення з військової служби в умовах воєнного стану.
Певний спір про право звільнення з військової служби суд вбачає у правовідносинах між заявником та військовою частиною у якій він проходить військову службу.
Таким чином, належний розгляд питання самостійного виховання та перебування на утримані заявника дитини можливий лише в порядку позовного провадження із дотриманням принципу змагальності заінтересованих сторін.
За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити заявнику у відкритті провадження у справі на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки із змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення явно вбачається спір про право.
На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 293, 315, 353 ЦПК України, суд,
У відкритті провадження по цивільній справі за заявою заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися з даними вимогами у загальному позовному провадженні, подавши відповідний позов, за правилами підсудності, встановленими ч. 1 ст. 27 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з моменту підписання її суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. Г. Юдіна