Справа № 211/9053/25
Провадження № 2/211/4117/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Дружківка в особі Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади м. Дружківка в особі Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дружківка Донецької області помер батько позивача, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (колишня назва АДРЕСА_3 ), загальною площею 129,8 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м. Будинок належав ОСОБА_3 на праві власності на підставі: - рішення виконкому Дружківської міської ради депутатів трудящих № 96-13 від 31.07.1974 про надання права індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_3 , площею 600,0 кв.м.; - акту технічного бюро від 15.08.1974, на виконання рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради депутатів трудящих від 31.07.1974 за № 96-13 про відвід земельної ділянки загальною площею 600,0 кв.м., розташованої в АДРЕСА_3 в користування ОСОБА_3 ; - договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 20.08.1974; - рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради депутатів трудящих від 07.09.1977 №76-15 про продовження терміну будівництва житлового будинку; - акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки №312 від 07.05.1985; - технічного паспорту на житловий будинок, зареєстрованого Костянтинівським бюро технічної інвентаризації 10.05.1983. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. На час смерті спадкодавця позивача був зареєстрований і постійно мешкав разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , заяву про відмову від прийняття спадщини він не подавав, чим фактично прийняв спадщину після смерті батька. Факт прийняття спадщини підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66653571 від 30.09.2021. Позивач вважає, що він, як син померлого ОСОБА_3 , має право на спадкування і відповідно до вимог статті 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні. З метою оформлення своїх прав на спадщину ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М., яка надала роз`яснення про порядок вчинення нотаріальних дій щодо оформлення права на спадщину. Нотаріус повідомила, що надані ним правовстановлюючі документи на житловий будинок, зокрема, технічний паспорт на будинок, зареєстрований Костянтинівським бюро технічної інвентаризації 10.05.1983, не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки не підтверджує реєстрацію права власності на будинок, тому для оформлення спадкових прав необхідно виготовити оновлений технічний паспорт на будинок. 24.07.2024 КП Дружківське міське бюро технічної інвентаризації було виготовлено оновлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, адреса об`єкта (місце розташування) - АДРЕСА_4 , згідно якого Ідентифікаційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.3754043.4864259.20240908.63.0000.80, Реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: ТІ01:9527-8805-1663-4586. У довідці-характеристики об`єкта нерухомого майна № 2104 від 19.09.2024 зазначено, що будинок був побудований до 05.08.1992, також зазначено, що власниками будинку є: ОСОБА_3 3/4 частини, ОСОБА_2 1/4 частина. Підстава виникнення права власності: Мирова угода, затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 (право власності не зареєстровано). Після виготовлення технічного паспорту на будинок, позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав на будинок. Нотаріус повідомила, що за відсутності правовстановлюючого документу на будинок, вчинити нотаріальні дії і видати свідоцтво про право власності неможливо. ОСОБА_2 це матір позивача. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано 24.07.2018. Також матір позивача повідомила, що своє право власності на 1/4 частину житлового будинку ніколи не реєструвала, мирової угоди, затвердженої рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982, вона немає та місце її знаходження їй не відоме. Крім того, батьки позивача, хоча й розірвали шлюб у 2018 році, натомість не припиняли спільного проживання і фактично проживали однією сім`єю до смерті батька. Згідно довідки Дружківського міського суду Донецької області від 13.11.2024 № 04-36/344/2024, яку надано у відповідь на заяву ОСОБА_2 зазначено, що надати копію мирової угоди, затвердженої рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.1982, немає можливості, оскільки даний документ в архівах суду відсутній. Згідно довідки КП Дружківське міське бюро технічної інвентаризації № 2617 від 12.12.2024, яку надано у відповідь на заяву ОСОБА_2 , зазначено, що надати мирову угоду, затверджену рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.1982, неможливо. Згідно довідки Дружківського міського суду Донецької області від 31.12.2024 № 04-36/396/2024, яку надано у відповідь на заяву ОСОБА_2 , зазначено, що за перевіркою архіву Дружківського міського суду Донецької області з 1982 по 1985 рік включно, рішення від 25.06.1982, яким затверджено мирову угоду, відсутнє. Також повідомлено, що копію акту про нестачу судових справ буде надіслано після його затвердження експертною комісією суду. Натомість, станом на час звернення до суду із позовною заявою, акт Дружківського міського суду Донецької області про нестачу судових справ ОСОБА_2 надано не було. З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1 має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя його батькові ОСОБА_3 на праві приватної власності, однак, через відмову нотаріуса позивач позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку, через що змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 13.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.09.2025 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Територіальної громади м. Дружківка в особі Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяви/клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала.

Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с. 17 копія свідоцтва про смерть, а.с. 18 копії свідоцтв про народження).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (колишня назва АДРЕСА_3 ), загальною площею 129,8 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м. Спірний будинок належав ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Дружківської міської ради № 96-13 від 31.07.1974 про відвід земельної ділянки для будівництва (а.с. 24, 25), Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.08.1974 (а.с. 26, 27), рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 07.09.1977 № 76-15 про продовження терміну будівництва житлового будинку (а.с. 28), Акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки № 312 від 07.05.1985 (а.с. 29, 30).

За життя ОСОБА_3 не встиг зареєструвати своє право власності на зазначене майно згідно з діючим законодавством та не склав заповіту.

Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його син позивач ОСОБА_1 .

Шлюб між батьками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний 24.07.2018, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 41).

У літку 2024 року позивач звернувся до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомості за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 .

24.07.2024 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлений технічний паспорт, яким встановлено, що житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «a1-1», погріб літ. «а1», цокольний поверх літ. «а-1», тамбур літ. «a1-1», ганок «а», огорожа №1-4, вимощення І, побудовані до 05.08.1992, що підтверджується довідкою № 2105 від 19.09.2024 (а.с. 31-35, 37).

Також 19.09.2024 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» видало позивачу довідку-характеристику об`єкта нерухомості майна за № 2104 (а.с. 36), згідно якої власниками спірного житлового будинку є ОСОБА_3 (3/4 частини) та ОСОБА_2 (1/4 частина). Підстава виникнення права власності - мирова угода, затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 (право власності не зареєстровано).

Мати позивача ОСОБА_2 звернулася до Дружківського міського суду для отримання копії рішення від 25.06.1982, яким було затверджено мирову угоду. Відповіддю від 13.11.2024 №04-36/344/2024 Дружківський міський суд Донецької області повідомив, що надати копію мирової угоди, затвердженої рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.1982, немає можливості, оскільки даний документ в архівах суду відсутній (а.с. 38).

Також відповіддю від 31.12.2024 № 04-36/396/2024 Дружківський міський суд повідомив, що перевіркою архіву суду з 1982 по 1985 включно, встановлено, що рішення від 25.06.1982, яким затверджено мирову угоду, відсутнє. Додатково повідомлено, що копію акту про нестачу судових справ буде надіслано після його затвердження експертною комісією суду (а.с. 40). Станом на дату ухвалення рішення вказаний акт позивачу не надходив.

Одночасно мати позивача ОСОБА_2 звернулася до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» з проханням надати їй мирову угоду про поділ майна, яка затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982, згідно з якою власниками будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 3/4 частини, ОСОБА_2 1/4 частина, посилання на яке міститься в довідці-характеристиці об`єкта нерухомого майна № 2104 від 19.09.2024. Відповіддю від 12.12.2024 за №2617 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації повідомило, що надати вищевказану мирову угоду неможливо (а.с. 39).

Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1273 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті батька позивач був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13-15, 21-23).

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Позивач у встановлений законом строк від спадщини не відмовився та в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із своїм батьком, та звернувся до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом (а.с. 20). У видачі свідоцтва 29.07.2025 приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 19).

У статтях 15 та 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Але як вбачається з матеріалів цивільної справи у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому спадкове майно.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що батько позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на законних підставах володів 3/4 частинами житлового будинку АДРЕСА_2 , інша 1/4 частина вказаного житлового будинку належить матері позивача ОСОБА_2 . Тому суд вважає, що є правові підстави для визнання за позивачем права власності на 3/4 частини вказаного вище нерухомого майна в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає, тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 3/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 129,8 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (колишня назва АДРЕСА_3 ), та складається з: житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «a1-1», погребу літ. «а1», цокольного поверху літ. «а-1», тамбуру літ. «a1-1», ганку «а», огорожі №1-4, вимощення І.

В іншій частині в задоволенні позовних вимоги - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя Д.М. Ніколенко