Справа № 683/1740/25
22 вересня 2025 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.,
з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/1740/25; 2/683/1080/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
У червні 2025 року адвокат Білик Д.А., в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 04 березня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого він надав останньому у борг 822 145 грн, той мав повернути до 04 червня 2025 року. На підтвердження факту отримання грошових коштів за договором позики ОСОБА_2 04 березня 2025 року власноручно написав розписку.
Відповідач умови договору щодо повернення грошових коштів не виконав у добровільному порядку кошти не повернув, тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 822 145 грн.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білик Д.А., подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 березня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався передати у власність ОСОБА_2 грошові кошти (позику) у розмірі 822 145 грн, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику в строк до 04 червня 2025 року.
У договорі позики від 04 березня 2025 року сторони передбачили, що сума позики прийнята в повному обсязі від позикодавця позичальником до підписання цього договору. Підписанням договору сторони підтвердили факт прийняття позичальником від позикодавця суми грошових коштів, в розмірі, визначеному п.2.1 договору. Строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим Договором і становить 93 дні (п.4.1) та може бути продовжений за домовленістю сторін. Після закінчення строку, визначеного п.4.1 Договору Позичальник зобов`язується протягом трьох днів повернути Позикодавцеві позику.
Позика вважається повернутою Позикодавцеві в момент передачі грошової суми, що позичилася та повернення Позикодавцем розписки про отримання коштів Позичальником.
Згідно розписки ОСОБА_2 від 04 березня 2025 року, останній підтвердив, що отримав від ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 822 145 грн й відповідно до укладеного договору позики зобов`язався повернути їх позивачу у строк до 04 червня 2025 року.
ОСОБА_2 порушив умови договору позики від 04 березня 2025 року та після закінчення строку, визначеного в п.4.1 договору протягом 3 (трьох) календарних днів не повернув позикодавцеві позику.
Зазначені обставини підтверджуються оригіналом договору позики від 04 березня 2025 року; розпискою ОСОБА_2 від 04 березня 2025 року, оригінал якої зберігався у ОСОБА_1 та яка долучена його представником ОСОБА_3 до матеріалів справи.
Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст.1047 ЦК України).
В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Із норм ст.1051 ЦК України слідує, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
У свою чергу, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
На підставі частин 1-3 статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність оригіналу боргової розписки в кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.
Зі змісту договору позики від 04 березня 2025 року та боргової розписки від 04 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 822 1465 грн, які зобов`язався повернути в строк до 04 червня 2025 року, тобто розписка містить, зокрема, відомості про паспортні дані ОСОБА_2 паспортні дані ОСОБА_1 отримання в борг грошових коштів у конкретно визначеній сумі 822 1465 грн та зобов`язання щодо їх повернення, строк повернення, у нижній частині розписки міститься підпис ОСОБА_2 навпроти якого зазначено його прізвище та ініціали, а також дата ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, між сторонами виникли позикові правовідносини. Оригінал розписки на момент подачі позову знаходився у ОСОБА_1 , що свідчить про неповернення відповідачем позики.
ОСОБА_2 не надав суду жодних належних і допустимих доказів, які б вказували на те, що грошові кошти у розмірі, зазначеному в договорі та розписці, не були одержані ним від ОСОБА_1 або ж були повернуті останньому.
Отже, досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_2 не виконав свій обов`язок з повернення ОСОБА_1 , суми позики, в зв`язку із чим останній на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України застосував право дострокової вимоги щодо повернення грошових коштів, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню неповернуті грошові кошти в сумі 822 145 грн.
Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 221 грн 45 коп судового збору, сплаченого при подачі позову.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 822 145 грн заборгованості за договором позики від 04 березня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 221 грн 45 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Текст рішення складено 30 вересня 2025 року.
Суддя: