Провадження № 2/344/1272/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

29 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Волощук Є.Ю.,

за часті представника позивача Панасюк Х.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3861520 від 09 січня 2022 року посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 на підставі вищенаведеного кредитного договору отримав у ТОВ «Маніфа» грошові кошти (кредит) в сумі 3700 гривень та зобов`язався виконати кредитні зобов`язання відповідно до умов кредитного договору в строк 30 днів. Внаслідок порушення порядку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість. Правонаступником ТОВ «Маніфа» за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», який в свою чергу згідно умов договору факторингу відступив право вимоги за кредитними договорами позивачу. Станом на дату відступлення права вимоги - 02.11.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 072.18 гривень, з яких: 3574.9 гривень заборгованість за тілом кредиту; 16 497.28- заборгованість за відсотками. За наведених обставин позов просив задовольнити.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року витребувано у ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належним чином проведений та читабельний розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 3861520 на дату закінчення строку дії договору - 16 березня 2022 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала із підстав викладених у позові, та позов просила задовольнити. Також пояснила, що з 09.01.2022 по 24.02.2022 нараховано відсотки згідно договору в сумі 3940 грн. 15 коп., а з 09.04.2022 по 02.11.2022 нараховано неустойку згідно ст. 625 ЦК України, по якій розрахунку немає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив.

У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого правонаступник банку позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості.

09.01.2022 року ОСОБА_2 , уклав з ТОВ «МАНІФА» договір про надання позики №3861520, за яким ТОВ «МАНІФА» надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 3700 гривень (а.с.21-25).

Відповідно до п. 2.3.4 договору кредит надається строком на 30 днів, з 09.01.2022 до 08.02.2022 року.

Відповідно до п.2.4.4. Договору базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Відповідно до п.2.5. Договору позики № від 31.01.2022 розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Відповідно до п. 2.8. Розмір процентних ставок, визначених п.п.2.4, 2.5 Догогвору є фіксованим та може бути змінено Позикодавцем в односторонньому порядку лише за умови попереднього повідомлення Позичальника.

Відповідно до п.3.1.1. проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування Позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. У межах строку позики проценти за користування позикою за спадною процентною ставкою на підставі середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до п.3 Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п.3.2.1. проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п.2.5 Договору за кожен день прострочення.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору позики №3861520 від 09.01.2022 від 14.02.2022 року сума позики станом на дату укладення цієї угоди 3574.90 грн. Строк користування позикою за цією Додатковою угодою до 16 березня 2022 року (30днів). Базова процентна ставка 1.99000%. (а.с.28).

Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону НОМЕР_1 .

Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким укладено договір №3861520 від 09.01.2022 року ідентифікований ТОВ «МАНІФОЮ» (а.с.30),

Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор НОМЕР_3, час відправки 09/01/2022 , номер телефону НОМЕР_1 (а.с.30).

Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «МАНІФОЮ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням про перерахування коштів за кредитним договором №3861520 від 09.01.2022 року через компанію «Універсальні платіжні рішення» (а.с.31).

Відповідач, у свою чергу, як випливає зі змісту позовної заяви, не виконав умов кредитного договору. Докази, які б спростовували дану обставину, в матеріалах справи відсутні.

02.11.2022 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №02-11/2022 (договір додається). Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МАНІФОЮ», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором №3861520 від 09.01.2022 року.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача ОСОБА_2 позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надсилались письмова досудова вимога: про погашення заборгованості за кредитним договором №3861520 від 09.01.2022 року, однак, як стверджує Позивач, Відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5 - 7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З кредитного договору №3861520 від 09.01.2022 року, укладеного між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки договір №3861520 від 09.01.2022 року укладено на сайті позикодавця, та ОСОБА_2 підписав його одноразовим ідентифікатором, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору №3861520 від 09.01.2022 та отримання ОСОБА_2 коштів у сумі 3700 грн.

Як встановлено Судом, позикодавець, перерахувавши Відповідачу грошові кошти, виконав умови кредитного договору №3861520 від 09.01.2022 року, ОСОБА_2 свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконав. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Оскільки Відповідачу надано в кредит грошові кошти у розмірі 3 700 грн. шляхом перерахування суми позики на банківську картку, вказану ним, наявні підстави для стягнення з Відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту згідно кредитного договору №3861520 від 09.01.2022 року в розмірі 3 574 грн. 90 коп., оскільки саме6 така сума зафіксована у додатковій угоді від 14.02.2022.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 16 497,28 грн.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

За умовами кредитного договору № 3861520 від 09.01.2022 року та умовами додаткової угоди від 14.02.2022 сторони погодили строк кредитування до 16.03.2022 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 19.11.2024 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором закінчився 16.03.2022 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Але, позивачем не надано суду належного розрахунку нарахування неустойки, та в позовній заяві позивач не просить про стягнення такої неустойки на підставі ст. 625 ЦК України.

Крім того, відповідно до п. 18 ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Як вбачається з матеріалів справи договір укладено з 09.01.2022 по 16.03.2022 (з урахуванням додаткового договору) з відсотковою ставкою в розмірі 1,99% за кожен день користування кредитом.

За період з 09.01.2022 по 13.02.2022 відсотки повинні нараховуватись на тіло кредиту в розмірі 3700 грн. по 1,99 % в день, що дорівнює 73.63 грн. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 2650 грн. 68 коп. (3700 грн, х 1,99% х 36 днів).

За період з 14.02.2022 по 24.02.2022 відсотки повинні нараховуватись на тіло кредиту в розмірі 3574 грн. 90 коп. по 1,99 % в день, що дорівнює 71 грн. 14 коп. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 782 грн. 54 коп. (3574 грн. 90 коп., х 1,99% х 11 днів).

Чому саме по 24.02.2022, а не по 16.03.2022 (дату визначену в додатковій угоді), тому що представник позивача зазначила, що саме з 24.02.2022 (коли почалась війна) відсотки позичальник припинив нарахування і відновив аж 09.04.2022 по ст. 625 ЦК України.

Отже, загальний розмір відсотків за період з 09.01.2022 по 24.02.222 становить 3433 грн. 22 коп.

Але, згідно розрахунку заборгованості (а.с.109) відповідач сплатив 2874 грн. 90 коп. заборгованості по відсотках, тому за мінусом вказаної суми заборгованість по відсотках становить 558 грн. 32 коп.

Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 4133 грн. 22 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3574 грн. 90 коп., відсотки за користування кредитом - 558 грн. 32 коп. за період з 09.01.2022 року по 24.02.2022 року.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з Відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені судові витрати у розмірі 498 грн. 81 коп.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження якого: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп. 28, 3-й поверх, код за , заборгованість за кредитним договором № 3861520 від 09 січня 2022 року в розмірі 4133.22 гривні та 498 гривень 81 копійок витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06 жотня 2025 року.