Справа № 285/2948/23
провадження у справі № 2/0285/40/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Лукянця Н.В.

представника позивача Левицької А.А.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Звягельського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення сум неправомірно отриманої соціальної допомоги,

встановив:

12.05.2023 року до Звягельського міськрайонного суду звернувся позивач - Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сум неправомірно отриманої соціальної допомоги.

Свій позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 17.04.2018 до 31.07.2022, згідно заяв від 24.04.2018, 17.10.2018, 17.04.2019, 17.10.2019, 17.04.2020, 16.10.2020, 19.04.2021, 18.10.2021 отримувала у департаменті праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської (Звягельської) міської ради тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, відповідно до вимог Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Згідно декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги, поданих ОСОБА_1 разом із заявами, до складу домогосподарства входив чоловік відповідача ОСОБА_3 . У деклараціях ОСОБА_1 вказувала, що у власності подружжя перебуває лише транспортний засіб ЗІЛ 431610. У той час, як згідно листа територіального центру МВС № 1844 від 06.07.2022 року у власності подружжя перебувають, окрім ЗІЛ 431610, автомобіль АЗЛК 2140, 1983 року випуску, та причіп ШЗК 06 Турист, 2004 року випуску. Отже, у сім`ї, на час подання заяв та декларацій, перебувало у власності більше ніж один автомобіль, а тому, вказане призвело до безпідставної виплати державної соціальної допомоги на суму 53935,33 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача. Окрім цього, просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

05.06.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов. У відзиві посилаються на те, що транспортні засоби, які вона не вказувала у заявах, у 2009 році згоріли в пожежі і їх віддали на металобрухт. Відповідач вказала, що вона не знала, що ці транспортні засоби й надалі перебували на реєстрації за нею та її чоловіком. За допомогою вказаних транспортних засобів доходів вони не отримували.

20.06.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідь зводиться до того, що дії позивача є правомірними, а тому із відповідача слід стягнути на їхню користь безпідставно виплачену державну соціальну допомогу у розмірі 53935,33 грн.

Представник позивача Левицька А.А., позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просили задовольнити позовні вимоги та стягнути із ОСОБА_1 безпідставно виплачену державну соціальну допомогу у розмірі 53935,33 грн. та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Купець Л.П., заперечили проти задоволення позовних вимог. Надали свої пояснення, що аналогічні викладеній позиції у відзиві.

Суд, заслухавши представника позивача Левицьку А.А., відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Купця Л.П., дослідивши письмові докази та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 у період з 17.04.2018 року до 31.07.2022 року отримувала у департаменті праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської (Звягельської) міської ради тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, відповідно до вимог Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098.

Згідно поданих ОСОБА_1 декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за період з 17.04.2018 року до 31.07.2022 року, відповідач зазначала, що у власності її чоловіка ОСОБА_4 перебуває лише автомобіль марки ЗІЛ 96-49, 1988 року виробництва (а.с. 13-20).

23.06.2022 року було зроблено запит до Територіального сервісного центру МВС № 1844 про наявність транспортних засобів, зареєстрованих за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Згідно листа Територіального сервісного центру МВС № 1844 від 06.07.2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб АЗЛК 2140, 1983 року виробництва, який 25.06.2022 року був знятий з обліку у зв`язку із вибраковкою, за ОСОБА_3 , у свою чергу, зареєстровано автомобіль ЗІЛ 1988 року виробництва та причіп ШЗК 06 Турист, 2004 року виробництва (а.с. 30).

Щодо наявності вказаних транспортних засобі та причини їх невнесення відповідачем до декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_5 пояснила, що у у 2009 році сталась пожежа у їхньому із чоловіком домоволодінні та транспортні засоби АЗЛК 2140, 1983 року виробництва, і причіп ШЗК 06 Турист, 2004 року виробництва, згоріли. Їхні рештки вони віддали на металобрухт. З того часу вони про них забули та не були обізнані про необхідність зняття їх з реєстрації. Звернулись до УПСЗ із заявою про призначення соціальної допомоги через 10 років після пожежі, а тому не знала, що потрібно було зняти вказані транспортні засоби із реєстрації. Як тільки їй повідомили про таку необхідність то вказані автомобіль та причіп вона зняла з реєстрації у зв`язку із вибраковкою.

На підтвердження цих показів відповідач надала лист Новоград-Волинського районного управління ДСНС України, з якого випливає, що 15.07.2022 року сталась пожежа за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 43).

Також, на підтвердження показів про те, що вказані транспортні засоби були зняті з реєстрації відповідач ОСОБА_5 надала відповідь із Територіального сервісного центру МВС № 1844 (а.с. 61, 62).

Також, із вказаних відповідей встановлено, що зняття з реєстрації відбулося з причин вибраковки вказаних транспортних засобів, що узгоджується із поясненнями відповідача ОСОБА_5 про те, що вказані транспортні засоби були знищені пожежею у 2009 році.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем, відповідачу ОСОБА_1 здійснено виплату соціальної допомоги у розмірі 53935,33 грн (а.с. 31).

Матеріалами справи також підтверджується, що з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлялось Повідомлення №962 від 17.08.2022 про припинення надання та необхідність повернення виплачених коштів державної допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 5 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» непрацююча особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, має право на встановлення тимчасової державної соціальної допомоги в період з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року.

Особі, яка досягла віку, визначеного ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та не набула страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за умови наявності у неї не менше 15 років страхового стажу встановлюється тимчасова державна соціальна допомога.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 1212 ЦК України зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, обов`язковою умовою має бути, зокрема, недобросовісність набувача.

При цьому, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.

Як випливає із змісту позову, позивач обґрунтовує його тим, що грошові кошти у розмірі 53935,33 грн. отримані відповідачем є такими, що безпідставно нею набуті оскільки у власності відповідача перебували більше одного транспортного засобу, а тому вказані кошти підлягають поверненню відповідно до закону.

Однак, як встановлено доказами, вказані транспортні засоби лише формально перебували у власності ОСОБА_1 , оскільки фізично вони не існували. Вказані транспортні засоби були знищені пожежею за 10 років до звернення до УПСЗН про нарахування соціальної допомоги. Використовувати транспортні засоби за призначенням чи отримувати доходи від їх використання або відчуження ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 не могли.

Відповідно до положень ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів у розмірі 53935,33 грн., то поверненню зазначена сума не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення сум неправомірно отриманої соціальної допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба