ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9019/25 Справа № 183/1557/25 Суддя у 1-й інстанції - Фролова В. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пеліна Віталія Ігоровича на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року за заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період шлюбу із ОСОБА_4 народились донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 лютого 2019 року у справі №431/6980/18-ц шлюб між нею. та ОСОБА_4 було розірвано. В подальшому, 08 липня 2021 року, вона уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 . Заявник зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_4 її колишній чоловік ОСОБА_4 помер у зв`язку із розтрощенням голови із руйнування речовини головного мозку внаслідок зіткнення з вантажним транспортним засобом у Старобільському районі Луганської області, яка на теперішній період часу є тимчасово окупованою. Вона звернулася до Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо реєстрації смерті ОСОБА_4 . Однак згідно з відповіддю Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 лютого 2025 року за № 256/31.19-31 відсутні підстави проведення державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки надане свідоцтво видане Старобільським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської народної республіки є недійсним і не створює правових наслідків, з огляду на положення Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України. Встановлення вказаного факту необхідне заявниці для реалізації права на отримання пенсії по втраті годувальника в інтересах дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник вказує, що вона діє в інтересах неповнолітніх дітей особи, факт смерті якої остання просить встановити суд. На підставі викладеного ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просила суд встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті Старобільський район Луганської області.

Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Пелін В.І. просить рішення суду від 15 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення.

Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд, розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Питання, пов`язані з державною реєстрацією смерті особи регулюються Законом Про державну реєстрацію актів цивільного стану № 2398-VI від 1 липня 2010 року та Правилами реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року з наступними змінами.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1, 2 статті 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

За п.3.1-3.3 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація смерті провадиться в органах реєстрації актів цивільного стану за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання осіб чи за повідомленням адміністрації лікувального закладу, де сталася смерть. Реєстрація смерті провадиться за заявою родичів померлого, його сусідів, працівників житлово-експлуатаційних організацій або інших осіб чи за повідомленням адміністрації лікувального закладу, де сталася смерть. Особа, яка звернулась щодо реєстрації смерті, повинна пред`явити на своє посвідчення паспорт або паспортний документ. Відсутність зазначеного документа не є підставою для відмови в реєстрації смерті, але про це робиться відповідна відмітка в графі

Для відміток запису акта про смерть.

Заява про реєстрацію смерті повинна бути зроблена не пізніше трьох діб з дня смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть форми N 106/о-95 або фельдшерської довідки про смерть форми №106-1/о-95 (затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 03 липня 1995 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 01 серпня 1995 року за №266/802) чи висновку судово-медичної експертизи, прокурора - не пізніше п`яти діб.

Пунктом 3.15 вказаних Правил передбачено, що якщо заява про реєстрацію смерті надійшла пiсля закiнчення року з дня настання смерті, то реєстрація провадиться за місцем проживання заявника за наявностi лiкарського свідоцтва або фельдшерської довідки про смерть установленої форми в книзі реєстрації поновлених записів актів про смерть на загальних підставах як первинна, без складання висновку, але після перевірки наявності реєстрації смерті за місцем настання смерті, за місцем останнього проживання заявника, за місцем поховання чи виявлення трупа.

Згідно п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої Наказом МОЗ України №124 від 03 липня 1995 року, лікарське свідоцтво про смерть видається всіма закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патологоанатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. В містах, селищах міського типу, населених пунктах сільської місцевості в закладах охорони здоров`я, в яких працюють

не менше двох лікарів, видаються тільки лікарські свідоцтва про смерть. В сільських населених пунктах в закладах охорони здоров`я, де працює тільки один лікар, у випадках його відсутності (хвороба, відпустка і таке інше), як виняток, фельдшером видається фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/0-95 затверджена наказом МОЗ України від 03 липня 1995 року № 124).

Пунктом 7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 передбачено, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, чинним законодавством передбачено певний порядок визнання документів, виданих органами іноземних держав на підтвердження факту смерті, а саме: їх легалізація в установленому законом порядку, або такий порядок може бути визначений міжнародно-правовим договором.

У справі встановлено, з 10 жовтня 2009 року заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Від шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 квітня 2010 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5, 6).

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 лютого 2019 року у справі №431/6980/18-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 . Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , зареєстрований 10 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 209 (а.с.8).

08 липня 2021 року ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на - ОСОБА_6 (а.с.11).

Заявником було надано суду фотокопію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 24 січня 2024 року, виданого департаментом записів актів цивільного стану Міністерства юстиції «луганської народної республіки», з якої вбачається ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у Старобільському районі, «луганської народної республіки» (а.с.13).

Також суду надано фотокопію довідки про смерть №66 від 24 січня 2024 року, виданої Старобільським районним відділом РАЦС лнр, відповідно до якої причиною смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено - у зв`язку з травмуванням пасажира легкого автомобіля з важким вантажним транспортним засобом (а.с.12).

Старобільський район Луганської області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією від 28 лютого 2025 року № 376.

З відповіді Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 256/31.19-31 від 13 лютого 2025 року вбачається, відсутні підстави проведення державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки надане свідоцтво, що видане Старобільським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської народної республіки є недійсним і не створює правових наслідків, з огляду на положення Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (а.с.14).

Звернувшись до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , просила суд встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті Старобільський район Луганської області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 її колишній чоловік ОСОБА_4 помер у зв`язку із розтрощенням голови із руйнування речовини головного мозку внаслідок зіткнення з вантажним транспортним засобом у Старобільському районі Луганської області, яка на теперішній період часу є тимчасово окупованою. Встановлення вказаного факту необхідне заявниці для реалізації права на отримання пенсії по втраті годувальника в інтересах дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Самарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 лютого 2025 року за №256/31.19-31 відмовлено у проведення державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки надане свідоцтво видане Старобільським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту записів актів цивільного стану міністерства юстиції луганської народної республіки є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Слід зазначити, надані заявником фотокопії свідоцтва про смерть від 24 січня 2024 року, виданого департаментом записів актів цивільного стану Міністерства юстиції «луганської народної республіки», та довідка про смерть за № 66 від 24 січня 2024 року, не засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства.

Оригінали таких документів суду надані не були, як вбачається із заяви та письмових пояснень представника, з причин тимчасової окупації Старобільського району Луганської області та відсутність у заявника ОСОБА_1 , як військовослужбовця, можливості отримати оригінали вказаних документів.

Слід зазначити, матеріали справи не містять та заявником не надано жодних документів (лікарське свідоцтво/довідка, довідка про поховання) на підтвердження смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в Старобільському районі Луганської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які необхідні для встановлення такого факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку з недоведеністю належними та допустимими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги про доведеність вимог заяви є безпідставними та будь-якими належними доказами у справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування судом норм матеріального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пеліна Віталія Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова