ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Суми

Справа №577/5485/23

Номер провадження 22-ц/816/721/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черпакової Олени Іванівни

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2024 року, в складі судді Потій Н.В., ухвалене у м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ квартири та земельної ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , складається з двох квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1998 р. був її батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Власником кв. АДРЕСА_4 згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000 р. є позивач та її мати - ОСОБА_3 . Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 19.03.2007р. визначено порядок користування буд. АДРЕСА_1 , а саме виділено ОСОБА_4 , як власнику кв.№1 такі приміщення: кімнату 1-5 площею 17 кв.м., кімнату 1-6 площею 10 кв. м., кухню площею 6,6 кв. м., кладову площею 2,7 кв. м., передпокій площею 4,7 кв. м., посудову шафу площею 0,4 кв. м., тамбур площею 1,3 кв.м. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 07.12.2022 р. визначено, що ідеальна частка кв. АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на праві приватної власності, у праві спільної часткової власності на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі по АДРЕСА_1 становить 59/100 частин житлового будинку та господарчо-побутових будівель; визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках права власності на 59/100 частин житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 , припинено право власності на кв. АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли сторони по справі. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.08.2021 р. за №780 та за №782, ОСОБА_1 є власником 1/2 ч. кв. АДРЕСА_7 та 1/2 ч. земельної ділянки площею 0,0687 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:074:0008 за вищевказаною адресою. Інші 1/2 частини цієї квартири та 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :04:074:0008, успадкувала ОСОБА_2 . Крім цього, у користуванні відповідача залишилася самочинно побудована прибудова «а4» (приміщення №1-1 веранда площею 12 кв. м. та приміщення 1-2 санвузол площею 7 кв. м.).

Посилаючись на те, що у добровільному порядку питання поділу будинку та земельної ділянки вирішити неможливо, змінивши предмет позову, позивач просила поділити в натурі кв. АДРЕСА_7 між нею та ОСОБА_2 , шляхом виділення їй приміщення №1-7 (кімната площею 17кв.м.) для приєднання його до складу сусідньої межуючої квартири (на даний час складає 59/100 ч. будинку), інші приміщення залишити ОСОБА_2 . Поділ земельної ділянки площею 0,0687га кадастровий номер :04:074:0008 за адресою АДРЕСА_8 , провести відповідно до поділу квартири, враховуючи розмір часток сторін по справі у праві спільної часткової власності по 1/2ч, припинивши право спільної часткової власності кожного на вищезазначене майно та визнати право власності кожному на дане майно.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Черпакова О.І., посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за висновком експертів №1782/14 від 15.04.2024 року поділ будинку є можливим, проте суд не зазначив мотивів відхилення цього висновку експертів за результатами проведення додаткової експертизи та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову. При поділі спадкового майна в натурі, відповідно до запропонованого експертами варіанту, ніяким чином не порушуються права та інтереси відповідача ОСОБА_2 , як інваліда 3-ї групи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Юсан І.О. не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки КП «Конотопське МБТІ» №195 від 17.02.2022 р. право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 по обліку КП «Конотопське МБТІ» зареєстроване за ОСОБА_4 кв. АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності виданого Представником Фонду державного майна України 02.03.1998 р., рішення місцевого Конотопського суду від 19.03.2007 р. спр.№2-179/2007; за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 кв. АДРЕСА_4 - на підставі свідоцтва про право власності виданого Фондом комунальн6ого майна міської ради 28.12.2000. Інформація про реєстрацію права власності надана станом на 29.12.2012 (а.с.4)

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 19.03.2007 р. визначено порядок користування буд. АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_4 , як власнику кв.№1 такі приміщення: кімнату 1-5 площею 17,0 кв.м., кімнату 1-6 площею 10 кв.м., кухню площею 6,6 кв.м., кладову площею 2,7 кв.м., передпокій площею 4,7 кв.м., посудову шафу площею 0,4 кв.м., тамбур площею 1,3 кв.м. Визнано частково недійсною приватизацію кв. АДРЕСА_7 , в частині приватизації житлової кімнати 1-4 площею 11,1 кв.м. (а.с.5-7).

30 липня 2021 року за зверненням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на кв. АДРЕСА_7 (а.с.16-19).

З витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18.08.2021 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №35/2021, номер у спадковому реєстрі 67440188, номера в реєстрі нотаріальних дій 780 та 782 (а.с.11, 14).

18 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, кожна на 1/2 частку квартири АДРЕСА_7 , яка належала померлому ОСОБА_4 . Квартира має загальну площу 62,4 кв.м., житлову площу 27,6 кв.м., складається з двох житлових кімнат. На самочинно побудовану прибудову «а2» свідоцтво про право на спадщину не видається, про що зазначено у свідоцтва про право на спадщину (а.с. 10). Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 15).

Крім того, 18 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , кожна на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0687 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер :04:074:0008 (а.с. 13). Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12).

11 січня 2022 за зверненням ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу АДРЕСА_1 (а.с.20-23).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 07.12.2022 р. визначено, що ідеальна частка кв. АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на праві приватної власності, у праві спільної часткової власності на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі по АДРЕСА_1 становить 59/100 частин житлового будинку та господарчо-побутових будівель. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках права власності на 59/100 частин житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 , припинено право власності на кв. АДРЕСА_5 (а.с.8-11).

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2023 р. будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - по 59/200 кожній. (а.с.23-25, 73-74).

19.11.2021 р. ОСОБА_1 зверталася до відділу поліції щодо вжиття заходів усунення перешкод у користуванні нею, як власником 1/2 квартири та 1/2 земельної ділянки по АДРЕСА_8 . (а.с.26).

Відповідно до відповідей Конотопського ВП ГУНП в Сумській області рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства (а.с.27,28).

17 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою пропозицією до ОСОБА_2 по вирішення питання в добровільному порядку про виділ належної їй частки в кв. АДРЕСА_7 та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0687 га (а.с.29).

Як вбачається з довідки КП «Конотопське МБТІ» №856 від 14.09.2023 р. право власності на кв. АДРЕСА_7 зареєстровано за ОСОБА_4 1/1 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Представництвом Фондом комунального майна України в м. Конотоп від 02.03.1998 р.; рішення Місцевого Конотопського міськрайонного суду від 19.03.2007 спр. №2-179/2007. Вартість квартири складає 244966 грн. Без дозвільних документів побудовано прибудову «а2». Інформація станом на 31.12.2012. (а.с.32, 70, 124)

Згідно звіту про експертну грошову оцінку ФОП ОСОБА_6 від 14.09.2023 р., земельна ділянка площею 0,0687 га, кадастровий номер :04:074:0008, за адресою: АДРЕСА_8 , вірогідна ринкова вартість складає 4602,90 грн. в тому числі вартість 1/2 ч. складає 2301,45 грн (а.с.34-36)

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Промінвестбуд» №011-ВТП від 19.01.2023 р., не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатися лише після визначення права власності на них відповідно до закону (а.с.45).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2023 р. кв. АДРЕСА_7 та земельна ділянка, кадастровий номер :04:074:0008, площею 0,0687 га за вищевказаною адресою належать на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.71-72, 75-76).

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 18.12.2023 р., земельна ділянки з кадастровим номером :04:074:0008, розташована в АДРЕСА_8 , на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частки кожному (а.с.85-90).

Як вбачається з висновку експертів №158/1753/39 від 22.01.2024 року ринкова вартість кв. АДРЕСА_2 (частини житлового будинку літ. «А1-1») б. АДРЕСА_1 , на час проведення експертизи, складає 377000 грн. Виходячи з нормативних вимог поділ кв. АДРЕСА_9 в натурі неможливий. Компенсація на користь ОСОБА_1 складає 188500 грн. Виходячи з дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельної ділянці, з урахуванням попереднього дослідження експерта ОСОБА_7 , експерту не видається за можливо визначити варіанти поділу земельної ділянки площею 0,0687 га кадастровий номер :04:074:0008 в натурі (на дві окремі ділянки) між співвласниками за адресою: АДРЕСА_1 , так як не визначені варіанти поділу кв. АДРЕСА_2 (частини житлового будинку літ. «А1-1») (а.с.131-152).

Відповідно до висновку експертів №1782/14 від 15.04.2024 року за результатами проведення додаткової експертизи, згідно нормативних вимог можливий поділ частини житлового будинку літ. «А1-1» з прибудовою, що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі, з урахуванням таких умов: співвласнику ОСОБА_1 виділяється приміщення №1-7, площею 17,0 кв.м. для приєднання даного приміщення до складу сусідньої межуючої квартири можливий. По варіанту поділу №1: ОСОБА_1 виділяються (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення квартири: житлова кімната «7», площею 17,0 кв.м., що складає 39/100 ідеальних часток. ОСОБА_2 залишаються (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення квартири:тамбур «3», площею 1,2 кв.м.; кладова «4», площею 0,4 кв.м.; передня «5» площею 4,5 кв.м.; кухня «6», площею 9,7 кв.м.; прихожа «8», площею 10,6 кв.м., що складає 61/100 ідеальних часток. Компенсація на користь ОСОБА_1 складає 41470 грн. Виходячи з дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельній ділянці, з урахуванням варіанта поділу квартири та з урахуванням умов, викладених у першому питанні (приєднання частини земельної ділянки співвласника ОСОБА_1 до суміжної земельної ділянки №53) експерт пропонує на розгляд представити схематичний варіант поділу земельної ділянки площею 0,0687 га кадастровий номер :04:074:0008 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю нормального користування будівлями та спорудами і здійснення догляду за ними для всіх співвласників, який є технічно можливий та нормативно обґрунтований. При варіанті: співвласнику ОСОБА_1 виділяється на 1/2 ч. земельна ділянка площею 0,0343 га (343 кв.м), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Співвласнику ОСОБА_2 виділяється на 1/2 ч. земельна ділянка площею 0,0344 га (344 кв.м), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями (а.с.186-199).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 підтвердив можливість поділу будинку за вказаним висновком експерта. Водночас пояснив, що не досліджував питання про те чи витримає конструкція житлового будинку після переобладнання, оскільки таке питання для дослідження не ставилося.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивоване тим, що відповідно до висновку експертів №1782/14 від 15.04.2024 року загальна площа виділеної ОСОБА_5 квартири становить лише 26 кв.м., при цьому вона є інвалідом ІІІ групи по опорно-руховому апарату, а тому виділена їй загальна житлова площа не може бути меншою за 28 кв.м. Крім того, позивачем не доведено умови проведення будівельних та ремонтно-будівельних робіт, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Аналіз ст. 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не є тотожним розпорядженню частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Ч.3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Порядок поділу спільного майна встановлено у ст.ст. 367 та 372 ЦК України.

Так, ст. 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За змістом ч.3 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав.

Таким чином, у результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.

Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що у разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається.

Із цього також можна зробити висновок, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.

Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено умови проведення будівельних та ремонтно-будівельних робіт, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Проте, такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи. Представник відповідача ОСОБА_8 в суді першої інстанції зазначала про можливість виникнення технічних проблем під час поділу будинку. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції не надала і під час призначення експертизи не заявляла клопотання про призначення експертного дослідження з цього питання.

Експерт ОСОБА_7 в суді пояснював, що не досліджував питання про те, чи витримає конструкція житлового будинку після переобладнання, оскільки таке питання під час проведення експертизи не досліджувалося.

Таким чином, висновки суду про неможливість проведення будівельних та ремонтно-будівельних робіт, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна є припущеннями, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивоване тим, що відповідно до висновку експертів №1782/14 від 15.04.2024 року загальна площа виділеної ОСОБА_5 квартири становить лише 26 кв.м., при цьому вона є інвалідом ІІІ групи по опорно-руховому апарату, а тому виділена їй загальна житлова площа не може бути меншою за 28 кв.м.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки при поділі спадкового майна в натурі, відповідно до запропонованого експертами варіанту, ніяким чином не порушуються права та інтереси відповідача ОСОБА_2 , в даному випадку, не враховується мінімальний розмір загальної житлової площі для інвалідів 3-ї групи. Крім того, набуваючи у власність частину спірної квартири, ОСОБА_5 розуміла, що частка житлової площі, що припадає на її частину власності у даній квартирі є меншою, ніж 28 кв. м.

Відмовивши в задоволенні позову, місцевий суд фактично спір не вирішив, що суперечить загальним засадам судочинства. Тому задоволення позовних вимог у спосіб, запропонований позивачем припинить існуючий спір між сторонами щодо користування спільною частковою власністю, про що сторони не заперечують, та унеможливить виникнення таких спорів в майбутньому. За наслідками поділу квартири відповідач ОСОБА_2 отримує ізольоване окреме житло, яке складається з однієї житлової кімнати і всіх підсобних приміщень, які знаходяться у спірній квартирі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Колегія суддів вважає, що спільна часткова власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає поділу в натурі за висновком експертів №1782/14 від 15 квітня 2024 року.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову та поділу в натурі квартири АДРЕСА_7 і земельної ділянки площею 0,0687 га, кадастровий номер :04:074:0008.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовну заяву та апеляційну скаргу задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1247,85 грн та за апеляційний перегляд справи в розмірі 1872,00 грн, а також 13769,00 грн за проведення судової експертизи на підставі ухвали суду від 06.11.2023 року, 3084,59 грн витрат на виконання клопотання експерта, 8709,00 грн за проведення додаткової судової експертизи, 13500,00 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 10000 грн витрат на правничу допомогу в апеляційному суді. Такі судові витрати в загальному розмірі 52182,44 грн підтверджуються належними доказами та відповідно до вимог процесуального закону підлягають відшкодуванню.

Витрати, понесені позивачем при підготовці позову до суду у розмірі 1200 грн (висновок про оціночну вартість земельної ділянки) та 667,86 грн (інвентаризаційні роботи) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вартість майна, щодо поділу кого заявлено вимоги, та з огляду на положення п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова колегії суддів оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черпакової Олени Іванівни задовольнити.

Скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2024 року та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ квартири та земельної ділянки задовольнити.

Поділити в натурі квартиру АДРЕСА_7 згідно висновку експертів №1782/14 від 15 квітня 2024 року, виділивши у власність:

ОСОБА_1 житлову кімнату «7», площею 17,0 кв.м., що складає 39/100 ідеальних часток цієї квартири;

ОСОБА_2 тамбур «3», площею 1,2 кв.м.; кладова «4», площею 0,4 кв.м.; передня «5» площею 4,5 кв.м.; кухня «6», площею 9,7 кв.м.; прихожа «8», площею 10,6 кв.м., що складає 61/100 ідеальних часток цієї квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41470 гривень компенсації.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_7 .

Поділити в натурі земельну ділянку площею 0,0687 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер :04:074:0008 згідно висновку експертів №1782/14 від 15 квітня 2024 року, виділивши у власність:

ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:074:0008 площею 0,0343 га, яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями;

ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:074:0008 площею 0,0344 га, яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0687 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер :04:074:0008.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції в загальному розмірі 52182,44 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов