Справа № 128/389/24
УХВАЛА

30 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про поділ майна,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 06.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків.

14.02.2024 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 06.02.2024 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 15.02.2024 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання; витребував з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію матеріалів спадкової справи №349/2018 (у Спадковому реєстрі 62842976) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

23.02.2024 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.02.2024 подано копію спадкової справи №349/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 01.07.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

10.07.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Герасимишина Т.В. подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначає, що пункти 1,2 прохальної частини позовної заяви потребують уточнення та викладення у такій редакції «1. Визнати об?єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 нерухоме майно, яке складається з 67/100 часток будинковолодіння, що складається з житлового будинку літ. «Б», житлового підвалу літ. «п/Б», сіней літ. «б», підвалу літ. «п/б», сходової клітини літ. «61», ганку, загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м, навісу літ. «62», сараю літ. «Г», навісу літ. «Г1», сараю літ. «Д», навісу літ. «Д1», сараю літ. «Д2», сараю літ. «ДЗ», тамбуру літ. «д», погрібу літ. «п/Д3», сараю літ. «Д4», навісу літ. «д1», убиральні літ. «Ж», огорожі №1-5, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . 2. У порядку поділу майна подружжя, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нерухомого майна, яке складається з 67/100 часток будинковолодіння, що складається з житлового будинку літ. «Б», житлового підвалу літ. «п/Б», сіней літ. «б», підвалу літ. «п/б», сходової клітини літ. «б1», ганку, загальною площею 75,1 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м; навісу літ. «б2», сараю літ. «Г», навісу літ. «Г1», сараю літ. «Д», навісу літ. «Д1», сараю літ. «Д2», сараю літ. «Д3», тамбуру літ. «д», погрібу літ. «п/Д3», сараю літ. «Д4», навісу літ. «д]», убиральні літ. «Ж», огорожі №1-5, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ».

15.07.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Білозор О.Л. подав клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

У судове засідання 30.09.2025 учасники справи не з`явилися, хоч повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Герасимишина Т.В. попередньо 30.09.2025 подала до суду заяву, у якій просить відмовити у клопотанні представника відповідача про зупинення провадження та задовольнити клопотання про уточнення позовних вимог. Клопотання просить вирішити у відсутності позивача та її представника.

Третя особа ОСОБА_3 попередньо подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Білозор О.Л. попередньо 30.09.2025 подав до суду заяву, у якій просить відкласти розгляд справи, оскільки йому необхідний додатковий час для надання суду доказів, що підтверджують проходження ОСОБА_2 служби безпосередньо в зоні проведення бойових дій.

Будь-які інші заяви чи клопотання учасники справи до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 30.09.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, вирішивши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимишиної Т.В. про уточнення позовних вимог.

Оглянувши заяву про уточнення позовних вимог та матеріали цивільної справи № 128/389/24, суд дійшов такого висновку.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги і презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 по справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Герасимишина Т.В. подала заяву про уточнення позовних вимог.

Слід зазначити, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/3360/17.

Суд вважає, що подана представником позивача заява про уточнення позовних вимог по суті є заявою про зміну предмета позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

У статті 122 ЦПК України визначено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Позивач має право змінити предмет позову шляхом подання письмової заяви, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У статті 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання заяви про зміну предмету позову може бути реалізовано позивачем виключно у строк, встановлений для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Установлено, що Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 01.07.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Натомість заяву про зміну предмету позову стороною позивача ОСОБА_1 подано до суду лише 10.07.2025, тобто більше ніж через рік після закриття підготовчого провадження під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, оскільки заяву про уточнення позовних вимог від 10.07.2025, яка по суті є заявою про зміну предмету позову, подано після закінчення процесуальних строків на подання такої заяви, суд вважає, що таку заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 43, 49, 120, 122, 126, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимишиної Тетяни Віталіївни про уточнення позовних вимог від 10.07.2025 залишити без розгляду.

Продовження судового розгляду у цивільній справі № 128/389/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про поділ майна відкласти на 15 год 30 хв 18 листопада 2025 року.

Ухвала в частині залишення без розгляду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ