ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7342/25 Справа № 932/1967/22 Суддя у 1-й інстанції - Петунін І. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи у м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) та зобов`язати відповідача, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року, постановлену у складі судді Петуніна І.В., -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Дніпра із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №932/1967/22 та зобов`язати відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 932/1967/22 та зобов`язання відповідача прийнято до провадження, провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №932/1967/22 та зобов`язання відповідача - зупинено до закінчення перегляду в Дніпровському апеляційному суді справи №932/1967/22 (провадження 6/932/255/24).

Не погодившись із зазначеною ухвалою в частині зупинення провадження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зупинення провадження у справі, передбачене п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України є для суду обов`язковим тоді, коли суд встановить неможливість розгляду справи без зібрання певних доказів та фактичних обставин, що є предметом іншого судового розгляду.

Скаржник вважає, що у цій справі ним було подано усі письмові докази на підтвердження своїх вимог, на підставі яких можливо ухвалити рішення по суті спору, а аргументи суду щодо об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається або до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, суперечать діючому законодавству.

Вказує, що якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим частини першої статті 435 ЦПК України, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Зазначає, що відомостей про зупинення виконавчого провадження або зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції не було. Таким чином, у суду першої інстанції не було жодних підстав приймати рішення про зупинення провадження у справі, а отже рішення суду в частині зупинення провадження повинно бути скасовано.

У зв`язку з чим просив ухвалу суду першої інстанції від 21 травня 2025 року в частині зупинення провадження у справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач, своїм правом, на подачу відзиву на апеляційну скаргу, не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 3 статті 368 ЦПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 369 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга подана на ухвалу в частині зупинення провадження право на оскарження якої передбачено у пункті 14 частини 1 статті 353 ЦПК України, яка входить до переліку ухвал зазначених у частині 2 статті 369 ЦПК України, а отже її розгляд апеляційним судом слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №932/1967/22 та зобов`язати відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року заяву прийнято до провадження та провадження у справі зупинено до закінчення перегляду Дніпровським апеляційним судом справи №932/1967/22 (провадження 6/932/255/24).

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі, це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 (провадження №61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи».

Зупиняючи провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України і виходив з того, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подало апеляційну скаргу по справі №932/1967/22 і дана справа витребувана ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.05.2025 року, тому провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення слід зупинити до розгляду по суті апеляційної скарги на ухвалу суду від 07.04.2025 року.

Разом з тим, ч.1 ст.435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з даною заявою в межах цивільної справи №932/1967/22 за заявою АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якому стягувачем є ОСОБА_1 .

Тобто виконавчий лист видано на виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2023 року по справі №932/1967/22, яке набрало законної сили, знаходиться на примусовому виконанні, яке в свою чергу триває та зупинено не було.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що у суду не було передбачених процесуальних законом підстав для зупинення провадження по справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі №932/1967/22 (провадження №6/932/255/24).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції і підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала суду, як постановлена без додержання норм процесуального права, на підставі п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Дніпра від 21 травня 2025 року по справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Повний текст постанови складено 29.09.2025р.

Головуючий суддя О.В.Агєєв