Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1568/25
номер провадження 2/695/1329/25

18 вересня 2025 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.
за участю секретаря судового засідання Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з регламентною виплатою по страховому випадку в сумі 64 853 грн 27 коп., вартість послуг експерта в сумі 1900.00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028.00 грн.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 21.07.2024 року о 18:40 год. у с. Піщане Золотоніського району по вул. Піщанської Сотні водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «АЗЛК-412», д.н.з. « НОМЕР_1 », не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху і здійснив зіткнення з автомобілем «Фольвсваген Транспортер», д.н.з. « НОМЕР_2 », який рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою Золотоніського міськрайонного суду від 01.10.2024 року у справі № 695/3098/24.
На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому водій автомобіля «Фольвсваген Транспортер», д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.
Позивач здійснив регламентну виплату у розмірі 64 853.27 грн. Крім того МТСБУ сплатило оплату послуг аваркома (експерта) в сумі 1900.00 грн. Після здійснення регламентної виплати, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «АЗЛК-412», д.н.з. « НОМЕР_1 » не була застрахована, то саме до останнього позивач має право вимоги, як особи, що винна у настанні ДТП та зобов`язана відшкодувати позивачу завдану шкоду.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, як за місцем реєстрації так і за місцем фактичного проживання, а також шляхом оголошенні на сайті «Судова влада». Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не надав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
21.07.2024 року о 18:40 год. у с. Піщане Золотоніського району по вул. Піщанської Сотні водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «АЗЛК-412», д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху і здійснив зіткнення з автомобілем «Фольвсваген Транспортер», д.н.з. « НОМЕР_2 », який рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2024 року по справі № 695/3098/24 ОСОБА_1 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу розміром 50 неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850.00 гривень та за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу 17 000.00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 було визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000.00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була забезпечена чинним Полісом серії СА № 188126 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховик ПрАТ «СК «Євроінс Україна») чинним на момент скоєння ДТП.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля «АЗЛК-412», д.н.з. « НОМЕР_1 », на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.
З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля «Фольвсваген Транспортер», д.н.з. « НОМЕР_2 » на підставі ст.ст. 33, 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулась до МТСБУ з повідомленням про ДТП 21.07.2024 року та із заявою про виплату страхового відшкодування від 29.07.2024 року.
Відповідно до Звіту № 1101 від 03.10.2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу - автомобіля «Фольвсваген Транспортер», д.н.з. « НОМЕР_2 » оцінювачем ФОП ОСОБА_3 визначено ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 374 814.00 грн, вартість відновлювального ремонту складає 161 149.75 грн, коефіцієнт зносу 0.700; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 71 670.72 грн з урахуванням ПДВ.
Згідно з Довідкою № 1 від 15.11.2024 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 64 853.27 гривень.
19.11.2024 року позивачем було здійснено відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок ОСОБА_2 в сумі 64 853.27 грн, що стверджується платіжною інструкцією № 943086.
Крім того МТСБУ 29.10.2024 року оплатило ТОВ СОС Сервіс Україна послуги аваркома (експерта) по справі № 106156 в сумі 1900.00 грн згідно з рахунком № 4509 від 24.10.2024 року.
Таким чином фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку, складають 66 753.27 гривень.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 40.3 ст. 40, п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів, або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону; МТСБУ за ріхунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Згідно підпункту а) пункту 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Позивачем надано обґрунтовані та правові докази, що ним понесено витрати, пов`язані з регламентною виплатою у заявленому розмірі. Натомість відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено. Не надано доказів того, що він відшкодував шкоду у вищезазначеному розмірі чи докази, які спростовують доводи позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування у заявленому ним розмірі.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028.00 грн, сплата якої позивачем стверджується платіжною інструкцією №985547 від 28.10.2024 року.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-284 ЦПК України, суд
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати позивача по оплаті судового збору у розмірі 3028.00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Середа Л.В.