ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8421/25 Справа № 206/3443/23 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» про захист прав споживача та стягнення коштів,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ромасько Євген Валерійович,

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

27.07.2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» про захист прав споживача та стягнення коштів, в якому позивачка просила:

1. Розірвати Договір підряду № 12 від 18 травня 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юбіджи Груп» та ОСОБА_1 про реконструкцію з добудовою житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджи Груп» на користь ОСОБА_1 :

- суму невиконаних будівельних робіт у розмірі 174 302, 80 грн.,

- переплату у розмірі 256 638, 20 грн.,

- витрати по залученню експерта та проведення експертизи у розмірі 18 500 грн.,

- пеню у розмірі 1 882 468, 80 грн.,

- витрати на виправлення недоліків у розмірі 151 192, 00 грн.,

- в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір підряду №12 від 18.05.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» та ОСОБА_1 про реконструкцію з добудовою житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» (вул. Рівенська, буд. 76, офіс 312, м. Луцьк, 43005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

- суму невиконаних будівельних робіт в розмірі 174 302 (сто сімдесят чотири тисячі триста дві) гривні 80 коп.;

- витрати по залученню експерта та проведення експертизи в розмірі 18700 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» (вул. Рівенська, буд. 76, офіс 312, м. Луцьк, 43005, ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні, 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ромасько Євгена Валерійовича залишено без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ромасько Євген Валерійович задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у частині вирішення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів, витрат на виправлення недоліків будівельних робіт за розділом «Септик та під`єднання» у розмірі 92 750 грн., передбачених договором підряду від 18 травня 2022 року № 12, неустойки (пені), відшкодування моральної (немайнової) шкоди скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» на користь ОСОБА_1 витрат на виправлення недоліків будівельних робіт у розмірі 598 442 залишити без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 09 вересня 2025 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

12.01.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ромасько Євген Валерійовичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цієї частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що позивачкою здійснено переплату узгодженої суми. Замість оплати у сумі 1 318 101, 80 грн., позивачкою було сплачено 1 574 740. 00 грн., тобто сума переплати становить 256 638, 20 грн., яка відповідно до вимог ст.1212 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Щодо пені. Стягнення неустойки (пені) прямо передбачено нормами ст.611 ЦК України та ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Стягнення неустойки це майнова відповідальність за невиконані роботи.

Щодо виправлення недоліків. Відповідачем не було належним чином виконані роботи з бетонування фундаменту та встановлення септику, а тому позивачці прийшлось витратити 92 750 грн. для виконання цих робіт ТОВ «НОЙДОРФ».

Щодо стягнення немайнової (моральної) шкоди у апеляційні скарзі є численні посилання на норми Закону України «Про захист прав споживачів».

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що переплата за договором становить ні 256 638, 20 грн., а 20 186, 3 грн., яку визнає відповідач.

Щодо пені. Наприкінці 2022 року позивачка не підписувала та не повертала всі примірники актів, що їй надавались. А претензію заявила лише у квітні 2023 року. Тож зважаючи на той факт, що позивачка не виконувала належним чином свої обов`язки, відповідно до Договору, то й відповідач відмовився від виконання робіт. Тож правових підстав для стягнення неустойки (пені) не має.

Щодо виправлення недоліків, зазначено, що роботи по підсилення старого фундаменту не були передбачені ані Договором, ані додатковими угодами, а тому відповідач не має нести за це відповідальність.

Позивачка не надала доказів моральних страждань, а тому відповідач не визнає вимогу про відшкодування такої шкоди.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.258).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Згідно з договором підряду №12 від 18.05.2022 року між ТОВ «Юбіджі Груп» (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір про реконструкцію з добудовою житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , власними і залученими силами і передати їх замовнику у встановлений строк, а замовник зобов`язується прийняти роботи та повністю оплатити вартість виконаних робіт, а також відшкодувати витрати підрядника на умовах даного договору. Фактичне виконання робіт і загальна вартість робіт становить 1 318 101,80 грн. Даним договором передбачено порядок оплати замовником грошових коштів, а саме попередня оплата в розмірі 21500,00 грн. здійснюється протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору; 95000,00 грн. не пізніше 10.06.2022 року; 240000,00 грн. не пізніше 20.06.2022 року; 125000,00 грн. не пізніше 04.072022 року; 200000,00 грн. не пізніше 12.07.2022 року; 240000,00 грн. не пізніше 20.07.2022 року та остаточний розрахунок, який не повинен перевищувати 203101,80 грн здійснюється замовником не пізніше 02.08.2022 року (а.с.15-19).

Згідно з комерційною пропозицією на будівництво житлового будинку 82,5 кв.м. в с. Довге, Львівської області разом витрати по кошторису (матеріали та роботи) становлять 1 318 101,80 грн. (а.с.20-22).

Згідно додатком 2 встановлено календарний графік виконаних робіт, що підписано підрядником та замовником (а.с.23).

Відповідно до акту виконаних робіт 1 на будівництво житлового будинку загальна сума виконаних робіт складає 707586,70 грн. (а.с.24-25).

Згідно з платіжною квитанцією 6321-1812-8008-8101 ОСОБА_1 18.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 30000,00 грн. (а.с.26).

Згідно з платіжною квитанцією 4331-1813-4527-9233 ОСОБА_1 19.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 30000,00 грн. (а.с.27).

Згідно з платіжною квитанцією 3818-1814- 7278-9931 ОСОБА_1 20.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 30000,00 грн. (а.с.28).

Згідно з платіжною квитанцією 3627-1815- 1881-3515 ОСОБА_1 21.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 30000,00 грн. (а.с.29).

Згідно з платіжною квитанцією 5709-1816- 3044-3738 ОСОБА_1 22.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 30000,00 грн. (а.с.30).

Згідно з платіжною квитанцією 4906-1817- 7263-2606 ОСОБА_1 23.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 30000,00 грн. (а.с.31).

Згідно з платіжною квитанцією 7628-1818- 8895-6453 ОСОБА_1 24.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 22000,00 грн. (а.с.32).

Згідно з платіжною квитанцією 4479-1819- 5181-7034 ОСОБА_1 25.05.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 13000,00 грн. (а.с.33).

Згідно з квитанцією 0.0..1 від 06.06.2022 ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів в сумі 95000,00 грн. (а.с.34).

Згідно з платіжною квитанцією 6015-1846- 7025-7778 ОСОБА_1 21.06.2022 року перерахувала на рахунок ТзОВ «Юбіджі Груп» аванс на закупівлю будівельних матеріалів у сумі 13200,00 грн. (а.с.35).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 28061 від 28.06.2022 року ТОВ «Юбіджі Груп» від ОСОБА_1 прийнято 87000,00 грн., та згідно з прибутковим касовим ордером №08071 від 08.07.2022 року ТОВ «Юбіджі Груп» від ОСОБА_1 прийнято 292000,00 грн. на підставі договору та оплати за виконані роботи (а.с.36).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 204073 від 04.07.2022 року ТОВ «Юбіджі Груп» від ОСОБА_1 прийнято 33000,00 грн., та згідно з прибутковим касовим ордером № 13081 від 13.07.2022 року ТОВ «Юбіджі Груп» від ОСОБА_1 прийнято 164000,00 грн. на підставі договору (а.с.37).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 28071 від 28.07.2022 року ТОВ «Юбіджі Груп» від ОСОБА_1 прийнято 240000,00 грн., також згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 13081 від 27.07.2022 року ТОВ «Юбіджі Груп» від ОСОБА_1 прийнято 190000,00 грн. (а.с.38).

Квитанцією № 31/08/2 від 31.08.2022 року ТОВ «Ожидівський млин» прийняв від ОСОБА_1 за закупку матеріалів 245000,00 грн. (а.с.38).

Повідомленням-претензією Назаренко О.Ю. було направлено вимогу до ТОВ «Юбіджі Груп» щодо відмови від договору підряду №12 від 18.05.2022 року та повернення коштів за невиконані роботи в сумі 193937,80 грн. та сплату неустойки в сумі 87500,00 грн. (а.с.39-41).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 557/23 від 13.07.2023 року обсяг, зміст та вартість фактично понесених витрат та фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» робіт з реконструкції та добудови житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , виконаних на підставі договору підряду № 12 від 18.05.2022 року не відповідає обсягу, змісту, вартості робіт та витрат, визначених відповідно до договору підряду №12 від 18.05.2022. загальна вартість невиконаних робіт відповідно до договору підряду №12 становить 174302,80 грн. (а.с.44-57).

Згідно з рахунком-фактурою № 0619/1 від 19.06.2023 року загальна сума за проведення експертизи складає 16700,00 грн (а.с.66).

Згідно з рахунком-фактурою №0621/1 від 21.06.2023 року загальна сума за проведення огляду об`єктів дослідження склала 2000,00 грн (а.с.67).

Згідно з платіжною інструкцією 0.0..1 від 22.06.2023 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ПУ «НД ІСЕП» за проведення огляду дослідження 2000,00 грн. (а.с.68).

Згідно з платіжною інструкцією 0.0..1 від 04.07.2023 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ПУ «НД ІСЕП» за проведення будівельно-технічної екпертизи 16700,00 грн. (а.с.69).

Згідно з актом № ОУ-0000039 здачі-прийняття робіт витрати на проведення огляду об`єкту дослідження становлять 2000,00 грн (а.с.70).

Згідно з актом № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт витрати на проведення будівельно-технічної експертизи становлять 16700,00 грн (а.с.71).

Згідно з договором № 07/10 про надання послуг від 10.07.2023 року між ТОВ «Нойдорф» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір, яким виконавець зобов`язується надавати замовнику послугу по поставці та монтажу Біосептика за адресою АДРЕСА_1 , сума оплати складає 92750,00 грн. (а.с.72-74).

Рахунком 07/10 від 10.07.2023 року сума витрат за послугу монтаж каналізаційної системи Біосептик становить 92750,00 грн. (а.с.75).

Актом надання послуг №07/11 від 11.07.2023 року ТОВ «Нойдорф» загальна вартість робіт склала 92750,00 грн. (а.с.76).

Згідно з платіжною інструкцією 0.0..1 від 10.07.2023 року ОСОБА_1 перераховано на рахунок ТОВ «Нойдорф» передоплату за монтаж каналізаційної системи в сумі 20000,00 грн. (а.с.77).

Згідно з платіжною інструкцією 0.0..1 від 12.07.2023 року ОСОБА_1 перераховано на рахунок ТОВ «Нойдорф» доплату за монтаж каналізаційної системи в сумі 72750,00 грн. (а.с.78).

Згідно з договором про надання послуг «Підсилення частини фундаменту будівлі» від 12.06.2023 року між ТзОВ «ЗахідБуд Стрий» (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) укладено вказаний договір, яким підрядник за завданням замовника зобов`язується своїми силами у відповідності до умов даного договору якісно виконати послуги з підсилення фундаменту будівлі, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Вартість робіт складає 63517,00 грн. (а.с.79-82).

Платіжною інструкцією 0.0.1.1 від 23.06.2023 року ОСОБА_1 переказала на рахунок ТзОВ оплату за підсилення частини фундаменту будівлі суму в розмірі 58442,00 грн. (а.с.83).

Згідно з договором підряду №21 від 28.07.2022 року між ТОВ «Юбіджі Груп» та ОСОБА_1 укладено даний договорів, про те, що підрядник зобов`язується створити комерційну пропозицію та виконати нове будівництво господарської будівлі за адресою АДРЕСА_1 , власним і залученими силами та передати їх замовнику у встановлений строк, а замовник зобов`язується прийняти роботи та повністю оплатити вартість виконаних робіт, а також відшкодувати підрядника на умовах даного договору. Фактичне виконання робіт і загальна вартість робіт складає 350000,00 грн. (а.с.101-104).

Додатковою угодою № 1 до договору підряду № 09 віж 10.05.2022 року, яку укладено 21.06.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 та ТОВ «Юбіжді Груп» у зв`язку з прийнятим рішенням Замовника придбати самостійно газоблоки та клей у зв`язку з чим загальну вартість за договором зменшено на 100200,00 грн. та складає 1 178 830, 80 грн. (а.с.105).

Актом виконаних робіт № 5 (станом на 17.11.2022 року) загальна сума витрат складає 1 309 553, 70 грн. (а.с.106-111).

Випискою за рахунками за 18.05.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 30000,00 грн. (а.с.111).

Випискою за рахунками за 19.05.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 30000,00 грн. (а.с.112).

Випискою за рахунками за 20.05.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 30000,00 грн (а.с.113).

Випискою за рахунками за 18.05.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 30000,00 грн (а.с.114).

Випискою за рахунками за 18.05.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 13000,00 грн (а.с.115).

Актом виконаних робіт №1 (станом на 02.06.2022 року) разом по кошторису сума витрат складає 361502,70 грн. (а.с.116-117).

Випискою за рахунками за 06.06.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 95000,00 грн. (а.с.118).

Випискою за рахунками за 21.06.2022 року від ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» надійшло 13200,00 грн. (а.с.119).

Прибутковим касовим ордером № 28061 від 28.06.2022 року встановлено, що від ОСОБА_1 прийнято оплату за будівельні роботи в сумі 87000,00 грн. (а.с.120).

Актом виконаних робіт №2 (станом на 21.06.2022 року)разом по кошторису сума витрат складає 431702,00 грн. (а.с.122).

Прибутковим касовим ордером № 04073 від 04.07.2022 року встановлено, що від ОСОБА_1 прийнято оплату за будівельні роботи в сумі 33000,00 грн. (а.с.123).

Прибутковим касовим ордером № 08071 від 08.07.2022 року встановлено, що від ОСОБА_1 прийнято оплату за будівельні роботи в сумі 292000,00 грн. (а.с.124).

Актом виконаних робіт № 3 (станом на 04.08.2022 року) разом по кошторису сума витрат складає 705322,50 грн. (а.с.125-127).

Актом виконаних робіт № 4 (станом на 26.08.2022 року) разом по кошторису сума витрат складає 945020,40 грн. (а.с.128-131).

Прибутковим касовим ордером № 28071 від 28.07.2022 року встановлено, що від ОСОБА_1 прийнято оплату за будівельні роботи в сумі 240000,00 грн. (а.с.132).

Прибутковим касовим ордером № 27081 від 27.08.2022 року встановлено, що від ОСОБА_1 прийнято оплату за будівельні роботи в сумі 190000,00 грн. (а.с.133).

Прибутковим касовим ордером № 31/08/2 від 31.08.2022 року встановлено, що від ОСОБА_1 прийнято оплату за закупку будівельних матеріалів господарської будівлі в сумі 245000,00 грн. (а.с.134).

Актом виконаних робіт (фінальний) на будівництво господарської будівлі житлового будинку в с. Довге, разом по акту сума витрат складає 408 758,80 грн. (а.с.135-137).

В матеріалах справи також містяться фотокартки з зображенням будівельних робіт (а.с.138-147, 153-164).

В матеріалах справи міститься скріншоти переписки ОСОБА_1 з представником ТОВ «Юбіджі Груп», щодо строків та виконаних робіт з розрахунками загальної суми сплати за виконані роботи, де також міститься відповідь ОСОБА_1 , де остання зазначає, що роботу виконано не в повному обсязі (а.с.148-152).

Комерційною пропозицією на роботи по зміцненню та гідроізоляції стін фундаменту від 06.10.2023 року представником виконавця запропоновано сплатити 63943,40 грн. (а.с.165).

В судовому засіданні також оглянуто оригінали додаткової угоди № 1 до договору підряду від 10.05.2022 року та прибутковий касовий документ від 31.08.2022 року, які надійшли від відповідача на вимогу ухвали суду, проте вказані документи знаходяться у неналежному вигляді через затоплення офісу відповідача, на підтвердження (затоплення) чого, представником позивача було надіслано оригінали акту № 1 від 31.10.2023 року про наслідки залиття нежитлового приміщення 24.09.2023 року, за адресою АДРЕСА_3 , а саме у частині приміщення кімнати № НОМЕР_2 , яке здається в оренду ТОВ «Юбіджі Груп».

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Але колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитись з таким висновком не може з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року, який переглядав цю справу у касаційному порядку зазначено наступне:

Згідно зі статтею 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначено вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Законодавець у частині першій статті 614 ЦК України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У постановах Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 607/1579/19, від 20 травня 2021 року у справі № 607/1 569/19, від 26 серпня 2021 року у справі № 607/20776/14, на які посилається заявниця у касаційній скарзі, зазначено, що, установивши, що замовник виконав умови договору, а виконавець (підрядник) допустив істотне порушення умов договору і не забезпечив отримання замовником завершеного будівництвом об`єкта, суди дійшли правильних висновків, що замовник вправі вимагати стягнення з виконавця пені у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у межах річного строку позовної давності з урахуванням норми частини третьої статті 551 ЦК України.

У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення (абзац перший частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У справі, що переглядається, суд першої інстанції, задовольнивши позов у частині розірвання договору № 12 та стягнення збитків у вигляді вартості невиконаних робіт, що надалі сторони не оскаржували, встановив, що відповідач передбачені цим договором роботи не виконав на суму 174 302,80 грн, отже, порушив зобов`язання, прострочивши виконання, та відсутність своєї вини не довів.

Отже, вказане підтверджує наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені), розрахованої у відсотках від суми невиконаного зобов`язання, а саме від суми 174 302,80 грн.

У позовній заяві позивачка навела обґрунтування розрахунку суми неустойки (пені) у розмірі 1 882 468,80 грн (174 302,80 грн х 3 % х 360 днів).

Як убачається із матеріалів справи, що переглядається, та встановили суди, сторони у договорі № 12 визначили кінцевий строк виконання відповідачем усіх передбачених цим договором робіт до 30 липня 2022 року (пункт 1.4 договору).

Крім того, суди встановили, що сторони у додатку № 2 до договору № 12 «Календарний графік виконання робіт» визначили строки виконання робіт, відповідно до яких підрядник зобов`язався виконати роботи загальною вартістю 174 302,80 грн, які за змістом претензії позивачки, її позовних вимог та доводів апеляційної скарги повинні бути виконані у період 1430 липня 2022 року, водночас не виконані відповідачем.

Висновком експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 13 липня 2023 року № 557/23 також підтверджено виконання робіт за договором № 12 не у повному обсязі.

З позовом про розірвання договору № 12 та стягнення, зокрема, неустойки (пені), позивачка звернулась у липні 2023 року, отже, висновки судів, що оскільки договір розірвано, то він припинив свою дію, а позивачка не навела точного розрахунку періоду прострочення виконання зобов`язань за спірним договором підряду, є необґрунтованими.

Верховний Суд також зазначає, що настання відповідальності за неналежне виконання договору підряду не прив`язано до порушення строку виконання окремого етапу робіт, якщо договором не визначено інше.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24 січня 2020 року у справі № 910/3362/18.

Згідно з пунктом 10.2 договору № 12 за прострочення з вини підрядника терміну виконання робіт (пункт 1.4. договору) та/або термінів усунення недоліків, передбачених пунктами 8.1, 9.4, підрядник зобов`язаний сплатити замовнику неустойку у розмірі 350,00 грн за кожен день прострочення.

З огляду на вказане у справі, що переглядається, відповідальність підрядника за умовами укладеного між сторонами договору підряду у виді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта, тобто за прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення виконання окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання.

Тому встановлена договором № 12 відповідальність за невиконання зобов`язань починається з наступного дня за днем закінчення виконання всіх робіт за договором (до 30 липня 2022 року), тобто з 31 липня 2022 року, відповідно, саме з цієї дати виникає право позивачки на нарахування пені.

З урахуванням наведеного помилковими є висновки судів про відсутність підстав для стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань за договором № 12, а саме робіт на суму 174 302,80 грн за розділами «Покрівля», «Фасадні роботи» та «Влаштування каміна та системи опалення від каміна».

Суд апеляційної інстанції вказаного не взяв до уваги та:

залишив поза увагою встановлений та не оскаржуваний сторонами в апеляційному порядку факт порушення відповідачем умов договору № 12 щодо своєчасного виконання зобов`язань, за наслідком якого з відповідача було стягнено збитки у розмірі вартості невиконаних будівельних робіт, та висновки експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 13 липня 2023 року № 557/23 щодо обставини невиконання відповідачем умов договору № 12;

не перевірив доводів позовної заяви та апеляційної скарги позивачки у частині вирішення позовної вимоги про стягнення неустойки (пені), зокрема і щодо недоведеності відповідачем відсутності його вини у простроченні виконання зобов`язання за договором № 12;

не урахував наявності підстав для стягнення неустойки (пені);

не визначив розміру неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки;

не встановив обґрунтованості розміру заявленої неустойки (пені).

Вказане є підставою для скасування постанови апеляційного суду у частині відмови у стягненні неустойки (пені) та направлення справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів касаційної скарги у частині вирішення позовної вимоги про виправлення недоліків робіт зі встановлення септика Верховний Суд керується таким.

Спірний договір № 12 за своєю правовою природою є договором підряду, тому до правовідносин, що склалися між сторонами, застосовуються частини друга-четверта статті 849 ЦК України, які встановлюють три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Зокрема, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті 849 ЦК України).

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті 849 ЦК України).

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті 849 ЦК України).

Отже, у частинах другій та третій наведеної статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначених законодавством умов (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 березня 2020 року у справі № 910/2051/19, постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 910/16684/19, від 25 лютого 2021 року у справі № 904/7804/16, від 02 лютого 2022 року у справі № 922/3961/20, від 28 листопада 2023 року у справі № 906/1081/22).

У повідомленні-претензії від 08 квітня 2023 року ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідно до частини другої статті 849 ЦК України відмовляється від договору № 12 та вимагає від ТОВ «Юбіджі Груп» відшкодування завданих збитків, пені та моральної шкоди.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм права у цій частині, позивачка зазначала, що у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 910/17995/16 касаційний суд погодився з висновками судів, що наявність / відсутність недоліків робіт, причини їх виникнення, факт неякісного виконання робіт можливо встановити лише за результатами проведення експертизи, відповідно до якої встановлено такі недоліки, що виникли внаслідок протиправної поведінки відповідача та з його вини, оскільки відповідач допустив порушення вимог ДБН та державних стандартів, зокрема під час монтажу та виготовлення метало-пластикових конструкцій з профілю ПВХ.

Посилаючись на висновок експерта за результатами проведення будівельно- технічної експертизи від 13 липня 2023 року № 557/23, ОСОБА_1 зазначала, що ТОВ «Юбіджі Груп» станом на 26 червня 2023 року не в повному обсязі виконало роботи за розділом «Септик та під`єднання».

Висновок експерта не містить оцінки обсягу та вартості невиконаних

ТОВ «Юбіджі Груп» робіт за розділом «Септик та під`єднання».

Водночас відповідно до матеріалів справи за змістом комерційної пропозиції до договору № 12 вартість робіт за розділом «Септик та під`єднання» становить 65 000,00 грн (т. 1, а. с. 22).

Згідно з актом виконаних робіт № 1 (т. 1, а. с. 25 за розділом «Септик та під`єднання» виконано роботи вартістю 12 000,00 грн. Крім того, придбано кільце септика (13 800,00 грн), кришку септика (2 760,00 грн).

Доказів виконання інших прийнятих позивачкою робіт за розділом «Септик та під`єднання» матеріали справи не містять.

Водночас позивачка на обґрунтування вимоги про відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків (невиконання робіт за розділом «Септик та під`єднання») за договором № 12 надала докази укладення договору з ТОВ «Нойдорф» про надання послуг поставки та монтажу біосептика від 10 липня № 07/10, з ціною 92 750,00 грн, платіжні документи про сплату коштів у сумі 92 750,00 грн та акт виконаних робіт від 11 липня 2023 року № 07/11 (т. 1. а. с. 72-78).

Згідно із частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Глава 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» розміщена в підрозділі 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу 3 «Окремі види зобов`язань», який входить до книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

За статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майне), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З наведених норм випливає, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому.

Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб (постанова Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 910/13271/18, на яку посилається заявниця у касаційній скарзі).

Згідно з наданими позивачкою платіжними документами за період з 18 травня до 30 серпня 2022 року вона здійснила перерахунок коштів на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» у сумі 1 574 740,00 грн, з яких, як установили суди, 245 000,00 грн за закупівлю матеріалів для господарської будівлі (т. 1, а. с. 38, 134), які передбачено договором № 21 (пункт 2.3.1 цього договору; т. 1, а. с. 101).

Отже, згідно з матеріалами справи сума коштів, перерахованих позивачкою на рахунок ТОВ «Юбіджі Груп» на виконання договору № 12, становить 1 329 740,00 грн (1 574 740,00 грн 245 000,00 грн), з якою також погодився відповідач у відзиві на позовну заяву (т. 1, а. с. 95) та відзиві на апеляційну скаргу (т. 2, а. с. 18).

Водночас суди не врахували, що вказана сума, 1 329 740,00 грн, є більшою, ніж сума, передбачена договором № 12 на виконання підрядних робіт.

Крім того, у відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу ТОВ «Юбіджі Груп» погоджується, що позивачка, сплативши 1 329 740,00 грн за договором № 12, помилково сплатила на 20 186,30 грн більше (т. 1, а. с. 95; т. 2, а. с. 18), ніж передбачено умовами договору № 12.

Апеляційний суд, зазначивши на спростування доводів позивачки у цій частині, що ОСОБА_1 посилалась на квитанції, які не мають стосунку до договору № 12, не дослідив належним чином, які саме квитанції, та як узгоджуються доводи відзивів відповідача на позовну заяву та на апеляційну скаргу про наявність переплати (безпідставно набутих коштів) у розмірі 20 186,30 грн з висновком суду про відмову в позові у цій частині.

У статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під час зазначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19), на яку посилається заявниця у касаційній скарзі, сформульовано висновок: «Моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено».

Необхідною умовою для відшкодування моральної шкоди є доведення позивачем перед судом факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19).

Під час визначення компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і під час її визначення враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22)).

Суд першої інстанції, задовольнивши позов у частині розірвання договору № 12 та стягнення збитків у вигляді вартості невиконаних робіт з реконструкції житлового будинку № 57, керувався тим, що відповідач порушив умови цього договору, що завдало збитків позивачці.

У позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на те, що невиконання відповідачем усіх робіт щодо реконструкції її житлового будинку призвело до того, що позивачка з 31 серпня 2022 року до серпня 2023 року не могла користуватися житлом, що завдало їй психологічні страждання, які вона оцінила у 50 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.417 УПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також обставини справи встановлені при апеляційному розгляді справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Щодо переплати (безпідставно набутих коштів).

Позивачкою не доведено належними доказами переплату у розмірі 256 638, 20 грн., при цьому відповідачем визнається переплата у розмірі 20 186, 3 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо стягнення пені у розмірі 1 882 468, 80 грн., апеляційний суд зазначає наступне правове обґрунтування стягнення пені зазначено вище. Щодо строків, встановлено, що права позивачки були порушені з 31 липня 2022 року по 27 липня 2023 року, що становить 361 день. Тому розмір пені становить 126 350 грн. (316 х 350), а не той, що заявлений позивачкою (1 882 468, 80 грн.).

Щодо виправлення недоліків, Верховним Судом встановлено, що виправлення недоліків, а саме надання послуг поставки та монтажу біосептика іншим підприємством коштували позивачці 92 750,00 грн., тож саме ця сума й підлягає стягненню.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи, що невиконання відповідачем усіх робіт щодо реконструкції житлового будинку позивачки призвело до того, що вона з 31 серпня 2022 року до серпня 2023 року не могла користуватися житлом, що завдало їй психологічні страждання, які вона оцінила у 50 000,00 грн., апеляційний суд вважає що зазначена сума буде справедливою сатисфакцією за моральні страждання.

При таким обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з винесенням нового рішення в цієї частині.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ромасько Євген Валерійович задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року скасуватив частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» про захист прав споживача та стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» (вул. Рівенська, буд. 76, офіс 312, м. Луцьк, 43005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

- переплату у розмірі 20 186, 3 грн.,

- пеню у розмірі 126 350 грн.,

- витрати на виправлення недоліків у розмірі 92 750,00 грн.,

- в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.,

а загалом стягнути 289 286 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 30 коп.

В іншій частині рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 23.09.2025 року.

Судді: