22.09.2025
Справа № 2-57/11;
Провадження № 4-с/401/12/25
УХВАЛА

22 вересня 2025 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря - Бойко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області справу за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання дій державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Невкритого Олега Андрійовича, протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2025 року представник АТ «Укрсиббанк», адвокат Гладиш Я.М. звернулася до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. У своїй скарзі просить суд визнати неправомірними та такими, що порушують права та законні інтереси АТ «Укрсиббанк» дії державного виконавця Світловодського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Невкритого О.А., які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 61687743 від 18 березня 2025 року, визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення викового провадження № 61687743 від 18 березня 2025 року в рамках виконавчого провадження № 61687743 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-57/11, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 05 липня 2011 року.

В обґрунтуванні скарги посилається на те, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 2-57/11 від 07 червня 2011 року позов АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 129 875 грн. 53 коп., що за курсом НБУ становить 18 010 швейцарських франків 20 сантимів. Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 1 331 грн. 43 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На примусовому виконанні в Світловодському ВДВС перебувало виконавче провадження № 61687743, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-57/11. Державним виконавцем Невкритим О.А. 18 березня 2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61687743 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). Однак, АТ «Укрсиббанк» вважає, що рішення суду у справі № 2-57/11 в повному обсязі не виконано, оскільки на рахунок стягувача надійшли кошти в загальній сумі 5 759 швейцарських франків 16 сантимів. Отже, залишок боргу складає 12 251 швейцарський франк 04 сантими та судовий збір у розмірі 1 331 грн. 43 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми в національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Таким чином стягнута сума лише частково покриває загальну заборгованість перед АТ «Укрсиббанк» і в даному випадку залишається невиконаним рішення суду на суму 12 251 швейцарський франк, 04 сантими. В обґрунтуванні скарги заявник посилається на правові висновки Верховного суду, зокрема справа № 127/17686/13-ц, 799/23407/18, 607/16146/17, 711/12474/14-ц, 308/1811/18.

Ухвалою від 12 серпня 2025 року відкрито провадження за скаргою та призначено справу до розгляду.

04 вересня 2025 року представник боржника ОСОБА_1 , адвокат Левченко В.П. подав до суду заперечення на скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні скарги АТ «Укрсиббанк», оскільки як вбачається зі змісту рішення Світловодського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року у справі № 2-57/11 позивач просив стягнути з відповідачів грошові кошти саме у гривні, у розмірі 129 875 грн. 53 коп. Виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 заборгованості на користь АТ «Укрсиббанк» неодноразово пред`являлися до виконання. Так, остання заява від банку подана до Світловодського ВДВС 23 березня 2020 року. У своїй заяві стягувач просив стягнути з боржників залишок заборгованості за кредитним договором у сумі 92 962 грн. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на залишок боргу відповідно до відмітки на виконавчому документі - 89 051 грн. 08 коп. Отже, стягувач подавши до відділу ДВС заяву про примусове виконання рішення суду самостійно зазначив суму боргу в валюті гривні. У зв`язку з примусовим стягненням з боржника суми заборгованості у розмірі 89 051 грн. 08 коп., державним виконавцем Невкритим О.А. правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Представник боржника зазначає, що кредитор який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника у повному обсязі, не має права на стягнення грошових коштів в іноземній валюті, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання. Якби у судовому рішенні було зазначено стягнути з відповідачів 18 010 швейцарських франків 20 сантимів і наведено еквіваленти у гривні, у такому випадку банк мав би право стягувати з боржника кошти в іноземній валюті, як зазначено у всіх постановах, на які посилається представник, зокрема справа № 127/17686/13-ц, № 607/16146/17, № 711/12474/14-ц та інші.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився. 29 серпня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. 22 вересня 2025 року представник боржника, адвокат Левченко В.П. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 22 вересня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що проти задоволення скарги заперечує у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі від 07 червня 2011 року по справі №2-57/11 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 133 143 грн. 41 коп. 06 липня 2010 року позивач змінив позовні вимоги та просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 129 875 грн. 53 коп. солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 (а.с.9,10)

07 червня 2011 року позов АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 129 875 грн. 53 коп., що за курсом НБУ становить 18 010 швейцарських франків 20 сан. Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 1 331 грн. 43 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.(а.с.9,10)

01 квітня 2020 року стягувач АТ «Укрсиббанк» звернувся до Світловодського ВДВС з заявою про прийняття виконавчого документу до виконання. У вказаній заяві стягувач на підставі виконавчого листа № 2-57/11 від 05 липня 2011 року просить стягнути з боржника ОСОБА_1 залишок заборгованості у розмірі 92 962 грн. 42 коп.(а.с.45)

Відповідно до відмітки державного виконавця на виконавчому листі залишок заборгованості станом на 27 червня 2018 року складав 89 051 грн. 08 коп.(а.с.48)

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2020 року встановлено, що на виконанні у державного виконавця Світловодського ВДВС Невкритого О.А. перебувало виконавче провадження № 61687743 з примусового виконання виконавчого листа № 1 №2-57/11 від 05 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» залишку боргу 89 051 грн.(а.с.13)

18 березня 2025 року виконавче провадження № 61687743 закінчено на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням рішення суду. (а.с.14)

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчепровадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Права та обов`язки виконавців визначені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

З рішення Світловодського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року у справі № 2-57/11 вбачається, що позивач АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором визначивши заборгованість у валюті гривня, зазначивши, що сума яка підлягає стягненню становить 129 875 грн. 53 коп. Отже, позивач визначив суму боргу саме у гривні.

Крім того, копією заяви про прийняття виконавчого документу до виконання від 23 березня 2020 року підтверджується, факт того, що стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 має проводитися у грошовій одиниці гривня. Також судом визначено стягнення з боржника суми саме в національній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом Національного банку України еквівалент в іноземній валюті.

У відповідності до ч. ч. 1, 5ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", яка регламентує оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За правилами ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з частинами 1-3 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Судом не встановлено яким чином порушено права та законні інтереси стягувача АТ «Укрсиббанк», шляхом винесення державним виконавцем Невкритим О.А. постанови про закінчення виконавчого провадження № 61687743 від 18 березня 2025 року, оскільки з боржника заборгованість стягнуто у повному обсязі відповідно до суми боргу яка визначена рішенням Світловодського міськрайонного суду від № 07 червня 2011 року, справа № 2-57/11.

Тому суд не вбачає в діях державного виконавця протиправності, в зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі, суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.353-354, 447-452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання дій державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Невкритого Олега Андрійовича, протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, за безпідставністю вимог.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області С.М. Андріянова