Справа № 172/2412/25
Провадження № 2-н/172/51/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

07.10.2025 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області

Філіппов Є.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 та їх неповнолітній син ОСОБА_4 , зареєстровані за однією адресою. Будь-яких відомостей, що ОСОБА_2 проживає за іншою адресою, ніж він зареєстрований заява не містить.

Тобто, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.163 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу та додані до неї матеріали не містять даних щодо того, з ким з батьків проживає дитина. Тобто, заява не містить даних та доказів, що саме з матір`ю ОСОБА_1 проживає ОСОБА_4 , а також в матеріалах справи не має доказів того, що боржник ухиляється від утримання дитини.

Отже для підтвердження права вимоги стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме із заявницею, не проживання боржника за зареєстрованою адресою, або перебуваннянеповнолітнього сина на утриманні саме матері.

Подані суду документи, як додатки до заяви про видачу судового наказу не містять таких доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п.1 та п. 8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.ст.161, 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 161, 163, 165,167 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.Є. Філіппов