Справа № 624/611/25
провадження № 2/624/336/25
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в селищі Кегичівка, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Берестинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внести зміни до актового запису № 07 від 31 жовтня 2012 року, зробленого виконавчим комітетом Рояківської сільської ради Кегичівського району Харківської області про народження ОСОБА_3 , де у графі « батько» записати ОСОБА_2 , громадяни України, прізвище, ім`я та по - батькові дитини не змінювати. У зв`язку із внесенням змін до актового запису про народження дитини, органу ДРЦС анулювати свідоцтво про народження сина та видати нове свідоцтво про народження відповідно до рішення суду. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у фактичних шлюбних відносинах, але без реєстрації шлюбу з травня 2010 року по грудень 2012 року. Проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет у м. Горішні Плавні Полтавської області у будинку, що належить на праві власності матері відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 . При реєстрації народження дитини, запис про батька був зроблений у відповідності зі ст. 135 Сімейного кодекс України, оскільки подати заяву до органу РАЦС про внесення до актового запису та свідоцтва про народження відомостей про своє батьківство стосовно дитини відповідач відмовлявся, що і стало однією з причин розлучення з відповідачем. Прізвище дитини було записано ОСОБА_5 за дівочим прізвищем позивача, а батьком, зі слів позивача, було записало ОСОБА_6 . Справжнім батьком дитини є саме відповідач, який ніколи не заперечував свого батьківства. Раніше, коли син був ще малим, а сторони вже разом не проживали, відповідач брав дитину до себе додому, періодично надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання сина, але потім чомусь спілкуватися з дитиною перестав. Останні два роки з сином не спілкується, матеріальної допомоги на його утримання не надає, що спонукало позивача звернутися до суду з цим позовом. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки проходить військову службу, отримує грошову винагороду, інших утриманців не має.

Позивач заявила клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи. Виконання експертизи просить доручити експертній установі на розсуд суду. Оплату експертизи гарантує.

У підготовче засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач заявила про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача, адвокат Морозов В.Ю. подав заяву про підтримання клопотання про призначення експертизи та проведення засідання за його відсутності.

Третя особа, належним чином повідомлена про розгляд справи, у засідання свого представника не направила, письмових пояснень щодо позову суду не надала.

Розглядаючи клопотання про призначення по справі експертизи, суд виходить з таких положень закону.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Як роз`яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема, висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення клопотання про призначення експертизи.

Так, суд вважає за необхідне призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, оскільки вирішення заявлених позивачем вимог потребує спеціальних знань.

Сторонами згоди щодо експертної установи, якій слід доручити проведення експертизи не досягнуто, та не запропоновано таких установ.

За таких обставин суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 103 ЦПК України, самостійно визначає, що проведення експертизи необхідно доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-12,76,84,103-108,252,253,260-261,353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи задовольнити.

Призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

На вирішення експертизи поставити питання:

1 Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ?

Направити експертам для дослідження матеріли цивільної справи.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 з`явитися до експертної установи на визначений експертом час та забезпечити явку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для надання біологічних матеріалів для проведення експертизи.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 з`явитися до експертної установи на визначений експертом час для надання біологічних матеріалів для проведення експертизи.

Роз`яснити учасникам справи положення ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Надати експерту дозвіл, в залежності від потреб проведення експертизи, на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміни його властивостей.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку.

Затрати на проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Богачова