Справа № 167/701/25
Номер провадження 2/167/421/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказаний житловий будинок її батько успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_4 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Вказує, що крім неї спадкоємцем першої черги за законом є також її рідний брат ОСОБА_2 , проте він від своєї частки відмовився.

Покликається, що звернувшись до Рожищенської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 липня 2024 року. За наведених обставин просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_2 було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. 15 вересня 2025 року подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 30 липня 2025 року подав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію спадкової справи № 40/2020 заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та копію спадкової справи № 238/2001 заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 30 липня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 лютого 1995 року Переспівською сільською Радою Рожищенського району Волинської області.

Згідно з записом в погосподарській книзі № 7 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була головою домогосподарства по АДРЕСА_1 , рік побудови будинку 1958, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою виконавчим комітетом Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 10 липня 2024 року № 1369.

Спадкодавець ОСОБА_4 до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Заповіт від ОСОБА_4 виконкомом Переспівської сільської ради Рожищенського району Волинської області не посвідчувався. До складу спадкового майна входить: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , земельна ділянка, земельна частка (пай), що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 11 листопада 2024 року № 1472.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 квітня 1954 року церквою с. Любче Рожищенського району Волинської області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Богушівка Рожищенського району Волинської області, його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Спадкоємці - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , виданими Переспівською сільською радою Рожищенського району Волинської області.

З копії матеріалів спадкової справи № 238 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 встановлено, що спадкоємець ОСОБА_3 звернувся в Рожищенську державну нотаріальну контору Волинської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , інші спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від своєї частки на спадкове майно відмовились, про що подали відповідні заяви. 23 квітня 2001 року спадкоємцю ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у СПОП «Стохід» Рожищенського району Волинської області розміром 3,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 12 вересня 2019 року виконавчим комітетом Переспівської сільської ради Рожищенського району Волинської області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2 . Заповіт від ОСОБА_3 виконкомом Переспівської сільської ради не посвідчувався.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 , як батьком та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданим 11 грудня 1967 року сільською радою с. Переспа Рожищенського району Волинської області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданим 16 листопада 1991 року Переспівською сільською радою Рожищенського району Волинської області.

Спадкоємець ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Трилісці Рожищенського району Волинської області, його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 дружина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З копії матеріалів спадкової справи № 40/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочатої 26 лютого 2020 року встановлено, що 24 січня 2020 року спадкоємцем ОСОБА_1 в Переспівську сільську раду Рожищеського району Волинської області було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 . Спадкоємець ОСОБА_2 від прийняття належної йому частки спадкового майна після смерті батька ОСОБА_3 відмовився, про що 26 лютого 2020 року подав в Рожищенську державну нотаріальну контору відповідну заяву. Спадкодавець ОСОБА_1 частково оформила спадщину після смерті батька та їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 липня 2024 року державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Демчук Т. М. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою складається з: трьох кімнат, кладової та кухні, загальна площа будинку становить 56,4 кв.м, з яких: житлова 45,7 кв.м, допоміжна 10,7 кв.м. Господарські споруди: хлів (Б-1), вбиральня (В), колодязь (г).

Вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 50597,45 грн, що підтверджується висновком про інвентаризаційну вартість об`єкта оцінки.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ч. 1 ст.1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п. 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений Інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року.

Згідно з п. 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право власності.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинку в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Україської РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК Українивласник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

На підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя після смерті матері ОСОБА_4 успадкував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак не оформив своїх спадкових прав. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законом строк спадщину прийняла, інший спадкоємець за законом ОСОБА_2 від прийняття належної йому частки спадкового майна після смерті батька ОСОБА_3 відмовився. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 56,4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, а саме: хлів (Б-1), вбиральня (В), колодязь (г), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 22 вересня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай