Справа № 293/1135/25
Провадження № 2/293/693/2025
УХВАЛА

01 жовтня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про тлумачення змісту заповіту

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 адвокат Павлова Д.Д. як представник ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту, за змістом якого просить:

зміст заповіту, що складений 13.02.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зороків Черняхівського району Житомирської області, посвідчений в.о. старости сіл Зороків, Іванків, Вишпіль Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Лисюком Г.М., реєстровий номер 1-2, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповідала дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 3,61 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить мені згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НМЕ 228964, виданого Черняхівською державною нотаріальною конторою 13.06.2017 року, яка розташована на території Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, необхідно розуміти так, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 земельні ділянки, що розташовані на території Оліївської сільської ради (Оліївської територіальної громади) Житомирського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :10:000:0169, площею 2,2524 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:0428, площею 0,0998 га.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Натомість позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам.

Згідно із ст.175 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивач зазначає, що адресою місця проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Як встановлено ч.6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суд також може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч.8 ст. 187 ЦПК України).

Відповідно до відповіді №1816776 від 25.09.2025, отриманої з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , за вказаними параметрами особи не знайдено.

25.09.2025 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Департаменту реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .

29.09.2025 на адресу суду від виконавчого комітету Харківської міської ради надійшов лист разом з інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, згідно якого за вказаними параметрами запиту стосовно особи ОСОБА_2 відомості у Реєстрі територіальної громади міста Харкова відсутні.

Відповідно до положень Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", місце перебування та проживання особи має бути зареєстровано (задекларовано) у встановленому законом порядку.

Однак, позивачем жодних доказів на підтвердження проживання відповідача за адресою: в`їзд Аскольдівський 10, м. Харків, 61105, до матеріалів позовної заяви не додано, та, зокрема, про наявність таких доказів у позові не зазначено.

Суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи підтверджених відомостей щодо місця проживання відповідача, позбавляє суд в подальшому належним чином повідомити його про дату, час та місце розгляду справи.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду докази, які підтверджують останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача.

Окрім того, як визначено п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд зазначає, що передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

При обранні позивачем способу захисту потрібно враховувати і його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тож, спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Однак, визначивши процесуальний статус ОСОБА_2 як відповідача, позивач не зазначила та жодним чином не обґрунтувала, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які її права, як позивача за заявленими вимогами.

Позивач лише вказує, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , проте доказів цього також не зазначає.

Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до положень статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Окремо, суд уважає за необхідне зазначити, що відсутність у заповіті кадастрового номера земельної ділянки не скасовує дійсної волі заповідача щодо настання реальних наслідків вчиненого ним правочину. Про вказане, зокрема, резюмує ВС у постанові від 30.09.2022 у справі № 165/3014/20.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 01.10.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ