ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/172/25 Справа № 204/3370/21 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

23 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в порядку спрощеного позовного провадження, заяву представника третьоi особи ОСОБА_4 - адвоката Антонова Євгена Малековича про вiдвiд колегiї суддiв: Бондар Яни Миколаївни, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вiд розгляду справи №204/3370/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про подiл спiльного майна подружжя та за зустрiчним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання квартири особистою приватною власнiстю та визнання права власностi на 1/2 частину квартири,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволені частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 516 грн. 31 коп.

Судовий збір сплачений ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок № UA0004632, отримувач ГУК у Чечелівському районі м. Дніпра/22030101, , за подачу позову у розмірі 6 028 грн. 08 коп., квитанція №73898 від 24 червня 2021 року, повернуто частково ОСОБА_1 у розмірі 5 483 грн. 63 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_2 ) до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири задоволені частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 534 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави недоплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 1034 грн.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 через свого представника Антонова Є.М. оскаржила рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року в апеляційному порядку.

22 вересня 2025 року через пiдсистему «Електронний суд» вiд представника третьої особи ОСОБА_4 адвоката Антонова Євгена Малековича надiйшла заява про вiдвiд колегії суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П. та Остапенко В.О. вiд розгляду справи №204/3370/24 з передачею справи для повторного автоматизованого розподiлу.

Заява про вiдвiд колегiї суддiв мотивована тим, що суддi Днiпровського апеляційного суду ОСОБА_7 , Зубакова В.П., Остапенко В.О. брали участь у розглядi iншої справи №204/4447/24, де предметом розгляду була квартира АДРЕСА_1 . Це житло було придбане батьками ОСОБА_3 у 2007 роцi за кошти, отриманi вiд продажу квартири АДРЕСА_3 , яка перебувала у спiльнiй власностi її матері, ОСОБА_2 , та малолiтньої на той час, ОСОБА_3 . Продаж квартири на Донецькому шосе позбавив дитину її частки у належному житлi, а отриманi кошти замiсть придбання рiвноцiнного майна для дитини були використанi для купiвлi спiрної квартири АДРЕСА_4 . Саме ця квартира й стала предметом позову ОСОБА_8 , яка вимагала визнання за собою права власностi та вiдшкодування рiзницi у вартості.

Таким чином, ключове питання у справi N204/4447/24 полягало у тому, чи були порушенi майновi права ОСОБА_3 як малолітньої на момент продажу квартири, i чи можна вважати квартиру АДРЕСА_4 майном, придбаним за рахунок належних їй коштів.

Суд першоi iнстанцiї визнав факт порушення, однак вiдмовив у задоволеннi позову виключно з мотивiв спливу строку позовноi давностi. Апеляційний суд у складi суддiв головуючого судді Зубакової В,П., суддів Бондар Я.М., Остапенко В.О. залишив ці висновки без змін, фактично, погодившись з тим, що квартира АДРЕСА_4 була придбана за кошти, пов`язані з майновими правами позивачки, але вважав, що позов подано із пропуском строку.

Ідентичність предмета спору у справах №204/4447/24 та №204/3370/21 полягає в тому, що в обох випадках досліджується правовий режим однієї й тієї ж квартири АДРЕСА_1 , придбаної на кошти від продажу житла, що належало малолітній ОСОБА_3 . У центрі спору перебувають майнові права тієї ж самої особи ОСОБА_3 , яка на час відчуження свого житла була дитиною, і тепер вимагає відновлення порушених прав. Саме цей момент, повторний розгляд одного й того ж питання за участю одних і тих самих сторін, ставить під сумнів неупередженість і об`єктивність колегії суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П. та Остапенко В.О.

Вказує, що участь суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П. та Остапенко В.О. у розгляді справи №204/3370/21 є проблематичною, оскільки ця ж колегія вже брала участь у розгляді спору між тими самими сторонами у справі № 204/4447/24 та винесла остаточне рішення. У тій справі судді висловили свою правову позицію щодо походження та правового режиму квартири АДРЕСА_1 . Тепер же ті самі судді змушені оцінювати ті ж самі обставини та факти, але вже у межах іншої справи з тим самим предметом і колом сторін. Така ситуація об`єктивно ставить під сумнів їхню неупередженість, адже судді фактично повторно розглядають той самий спір, у якому вже зайняли чітку правову позицію.

Звертає увагу на те, що аналогічна ситуація стала підставою для самовідводу судді Макарова М.О., який 12 листопада 2024 року у справі № 204/4447/24 прямо зазначив, що повторна участь у спорах з одним і тим самим майном та сторонами створює ризик втрати об`єктивності та суперечить принципам безсторонності. У своїй заяві про самовідвід суддя підкреслив, що йому вже доводилося розглядати аналогічні спори між цими ж учасниками, предметом яких було визначення правового режиму квартири АДРЕСА_4 та пов`язаних з нею правовідносин, і що навіть за відсутності реальної упередженості сам факт повторного розгляду тотожних правовідносин із тими ж сторонами є достатньою підставою для самовідводу, оскільки у розумного спостерігача може скластися враження про заангажованість судді.

Представник Антонов Є.М. вказує, що у справі №204/4447/24 позивачкою через представника подавалися два клопотання про визнання дій Золотарьова М.А. зловживанням процесуальними правами. Судова колегія у складі Зубакової В.П., суддів Бондар Я.М. та Остапенко В.О. проігнорувала ці клопотання, жодним чином їх не розглянувши та не відобразивши у постанові. Це прямо суперечить ч. 5 ст. 263 ЦПК України, яка вимагає, щоб рішення суду було обґрунтованим та містило мотиви прийняття або відхилення всіх аргументів сторін. Ігнорування заявлених клопотань свідчить про упередженість і недотримання принципів змагальності та рівності сторін.

ОСОБА_9 зазначає, що поведінка суддів у справі №204/4447/24 вже продемонструвала їхнє сформоване ставлення до позиції Золотарьової С.М. і небажання аналізувати аргументи її представника. Залишення тих самих суддів у складі колегії у справі № 204/3370/21 означатиме повторний розгляд справи фактично тими самими особами, які вже висловили свою позицію, що є несумісним із принципом безсторонності. З огляду на викладене, існують усі підстави для відводу суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П. та Остапенка В.О. від участі у розгляді справи № 204/3370/21.

Заслухавши суддю-доповiдача, вислухавши думку позивача Золотарьова М.А., який у вирішення заяви про відвід складу колегії суддів поклався на розсуд суду, проаналiзувавши доводи заявника, колегія суддiв виходить з наступного.

Статтями 36-37 ЦПК України визначено перелiк пiдстав, коли суддя не може брати участі в розглядi справи i пiдлягае вiдводу (самовiдводу).

Враховуючи, що вiдвiд колегiї суддiв Днiпровського апеляцiйного суду заявлено у судовому засiданнi, в день розгляду справи, питаня про вiдвiд вирiшуеться, Днiпровським апеляцiйним судом у складi колегії суддiв Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О., що вiдповiдае нормам, визначеним законом у ч.3 ст40 ЦПК України.

На думку колегії суддів, викладені представником третьої особи Антоновим Є.М. доводи про відвід колегії суддів є такими, що ґрунтуються на припущеннях, є надуманими та спрямовані виключно з метою тиску на суд, оскільки доказів, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість колегії суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О. в розгляді даної справи, відсутні.

Враховуючи вiдсутнiсть жодних, перелiчених у ст.ст.36-37 ЦПК України, пiдстав для відведення колегії суддів у складi: головуючого суддi Бондар Яни Миколаївни, суддiв Зубакової Вікторії Петрiвни, Остапенко Вікторії Олександрiвни вiд участi в розглядi справи, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід колегії суддів і відсутність правових підстав для її задоволення.

Керуючись ч.4 ст.36 , 39, ч.3 ст.40 ЦПК України, Днiпровський апеляцiйний суд,

УХВАЛИВ

Вiдмовити представнику третьої особи ОСОБА_3 - адвокату Антонову €вгену Малековичу в задоволеннi заяви про вiдвiд суддiв Днiпровського апеляцiйного суду Бондар Яни Миколаiвни, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 при розглядi справи №204/3370/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про подiл спiльного майна подружжя та за зустрiчним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання квартири особистою приватною власнiстю та визнання права власностi на 1/2 частину квартири.

Ухвала суду оскарженню не пiдлягае окремо вiд судового рiшення.

Повне судове рішення виготовлено 23 вересня 2025 року

Головуючий:

Суддi