РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 жовтня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді: Вітера І.Р.,

з участю секретаря судових засідань: Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Володимир за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості в сумі 21935, 33 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір № 7404141, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти у сумі 6000 грн. з наслідком сплати процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору відповідачем.

Відповідачка умови договору не виконала, не повернувши всіх отриманих коштів та не сплативши відсотки і комісію.

29.07.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» уклали Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ. Відповідно до вказаного договору та витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги «ФК «Кредит-Капітал»» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до щодо відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 7404141від 15.02.2024.

Станом на дату відступлення прав вимоги заборгованість відповідачки перед позивачем становить 21935, 33 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5666 грн., заборгованість за відсотками 15249, 33 грн., заборгованість за комісією 1020 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачкою свого обов`язку щодо повернення наданого кредиту в строки, визначені договором, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 7404141 від 15.02.2024 у вказаному розмірі, судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву не подали. 15.06.2025 від представника відповідачки адвоката Прояви І.В., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено. Надалі жодних клопотань чи заяв від відповідачки або її представника до суду не надходило, про причини неявки в судове засідання сторона відповідачки суд не повідомила.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату,час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідачка не подала відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

15.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7404141 (далі також - договір), за яким кредитодавець зобов`язується на умовах та строк визначені договором надати позичальнику грошові кошти у сумі визначений в п.1.2 договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості.

Згідно з п.1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6000 грн., відповідно до п.1.3 кредит надається на строк 105 днів з 15.02.2024. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту, а поточний період складає решту 90 днів, що настає по завершенню пільгового періоду і закінчується 30.05.2024. У п.1.4 договору сторони погодили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію та проценти в рекомендовану дату платежу 01.03.2024. Відповідно до п. 1.5.1 договору сторони погодили розмір комісії в сумі 1020 грн., яка нараховується за ставкою 17 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно з п.п.1.5.2, 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1890 грн., які нараховуються за ставкою 2,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, та 12420 грн. за стандартною процентною ставкою 2,30 % в день за користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що після спливу кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користуванням кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Відповідно до п.2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *13.

Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток; позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника (п.п.6.1, 6.7 договору).

Вказаний договір підписано 15.02.2024 відповідачкою з використанням одноразового ідентифікатора та представником ТОВ «Мілоан» з використанням відповідного сертифікату.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідачка ідентифікована ТОВ «Мілоан», акцепт договору позичальником підписаний із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 906469.

Відповідно до платіжного доручення № 123052129 від 15.02.2024 ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачці кошти за кредитним договором № 7404141 в сумі 6000 грн.

Згідно із відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором проценти відповідачці нараховувались згідно п.1.5.2 договору щодня за перші 15 днів пільгового періоду за обумовленою ставкою 2, 10 % що становить 126 грн. з 16.02.2024 до 01.03.2024, і далі за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,30 % від залишку заборгованості по тілу кредиту, починаючи із 02.03.2025 до 14.06.2024 включно. При цьому ці ж відомості містять інформацію про сплату 27.03.2024 відповідачкою 334 грн. тіла кредиту, 100 грн. комісії за управління та обслуговування кредиту та 354 грн. процентів. Отже, починаючи із 28.03.2025 заборгованість відповідачки по тілу кредиту зменшилась, відповідно нарахування процентів здійснювалось від суми основної заборгованості в розмірі 5666 грн., згідно умов п.2.3.1 договору нарахування процентів від основної суми заборгованості за період з 28.03.2024 по 11.04.2024 проводилось за ставкою пільгового періоду 2,10%, а надалі нарахування процентів до 14.06.2025 здійснювалось за ставкою 2, 30%.

Випискою з особистого рахунку за кредитним договором відповідачки стверджується, що датою укладення договору є 15.02.2024, а датою закінчення договору є 14.06.2024 року; заборгованість за договором становить 21935, грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 5666 грн., прострочені відсотки 15249, 33 грн., які нараховані в межах строку кредитування включно, та 1020 грн. комісії.

За договором відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024, ТОВ «Мілоан» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 29.07.2024 до договору відступлення прав вимоги №108-МЛ та витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024, ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7404141 від 15.02.2024 в розмірі заборгованості 21953, 33 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5666 грн., заборгованість за відсотками 15249, 33 грн., заборгованість за комісією 1020 грн..

Згідно з платіжною інструкцією № 4238 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» 1749475, 37 грн., як плату за відступлення права вимоги за договором № 108-МЛ від 29.07.2024.

23.04.2025 позивач звернувся до відповідачки із досудовою вимогою про погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був підписаний відповідачкою з використанням аналогу електронного підпису, сума кредиту була перерахована відповідачу за вказаними у договорі реквізитами, що стороною відповідача не спростовано, однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, отриманої суми кредиту не повернув, комісію та відсотки не сплатила.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, матеріалами справи підтверджується факт виконання позикодавцем у повному обсязі зобов`язань, згідно з умовами укладеного договору. Разом з тим, відповідач, користуючись отриманими коштами належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.

Відповідачка своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надала, розрахунок заборгованості не спростовувала.

Відтак, зважаючи на вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення основної суми боргу, процентів та комісії є обґрунтованими та підлягають задоволення.

Проте, суд не в повній мірі згідний із проведеним позивачем розрахунком заборгованості по процентах та комісії.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

Договір між сторонами укладено 15.02.2024, із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір заборгованості за процентами за період з 15.02.2024 року по 14.06.2024 року нараховано 15 249, 33 гривень.

Проценти нараховані за процентною денною ставкою 2,10 % за час користування кредитом з 15.02 по 01.03.2024, за денною ставкою 2,30% з 02.03 по 27.03.2024 (відновлення пільгового періоду), знову за ставкою 2,10% - з 28.03 до 11.04.2024, та знову за стандартною денною ставкою 2,30 % з 12.04 до 22.04.2024 відповідають вимогам Закону.

Проте, нарахування процентів після 23.04.2024 за денною ставкою 2,30% суперечить вищенаведеним законодавчим вимогам, оскільки з цього дня проценти мали нараховуватись за денною процентною ставкою не більше 1,5% в день.

В той же час позивачем не доведено підставність нарахування процентів за користування кредитними коштами відповідачкою до 14.06.2025, оскільки п.п.1.3.2 та 2.2.3 договору № 7404141 чітко визначено дату остаточного погашення заборгованості 30.05.2024, після якої нарахування процентів припиняється. Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять.

У зв`язку з наведеним суд приходить висновку, що розмір заборгованості з 23.04.2024 по 30.05.2024 підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимального розміру денної процентної ставки 1,5 %, а також умов договору, що стосуються строку кредитування.

Тобто, за період з 15.02.2024 по 30.05.2025 розмір процентів за користування кредитом становить 11 571, 91 грн, які вирахувані із: 1890 грн. - пільговий період з 15.02.2024 по 01.03.2024 (6000 грн. х 2,10% х 15 днів); 3588 грн. стандартний період з 02.03.2024 по 27.03.2024 (6000 грн. х 2,30 % х 26 днів); 1784, 79 грн відновлений пільговий період з 28.03.2024 по 11.04.2024 (5666 грн. х 2,10% х 15 днів); 1433, 50 грн відновлений стандартний період з 28.03.2024 по 22.04.2024 (5666 грн. х 2,30 % х 11 днів); 3229, 62 грн період з 23.04.2024 по 30.05.2024 за ставкою 1,50 %, розмір якої визначений законом (5666 грн. х 1,50 % х 38 днів) та мінус 354 грн сплачених відповідачкою процентів 27.03.2024.

В той же час, стягнення з відповідачки комісії у розмірі 1020 грн. є також безпідставним, оскільки вона 17.03.2024 сплатила 100 грн. у погашення комісії, отже цей розмір має становити 920 грн.

Таким чином, оскільки загальний розмір заборгованості відповідачки становить 18157,91 гривень, з яких 5666 грн. заборгованість за сумою кредиту, 11571, 91 грн. заборгованість за сумою відсотків та 920 гривень заборгованість за комісією, - позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи також на те, що позовні вимоги задоволено частково, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачки в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2005, 25 грн (2422,4 грн. х 18157, 91 / 21935,33).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7404141 від 15.02.2024 у розмірі 18 157 (вісімнадцять тисяч сто п?ятдесят сім) гривень 91 копійок, а також сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 2005 (дві тисячі п?ять) гривень 25 копійок судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.10.2025.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження за адресою: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ігор ВІТЕР