Справа № 276/1132/25
Провадження по справі №2-др/276/5/25
02 жовтня 2025 року селище Хорошів
Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді Бобра Д.О.,
секретаря судового засідання Свиридок А.В.,
розглянувши в судовому засіданні без виклику (повідомлення) учасників справи заяву представника позивача адвоката Ковтунець Юлії Сергіївни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №276/1132/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя та припинення права спільної сумісної власності подружжя , -
Рішенням Хорошівського районного суду Житомирської області від 11.09.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя та припинення права спільної сумісної власності подружжя задоволено.

16.09.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Ковтунець Ю.С. подала до суду заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №276/1135/25 в розмірі 16000,00 грн.

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 17.09.2025 заяву представника позивача прийнято до розгляду без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк до 24.09.2025 для подання до суду заперечень щодо заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Від відповідача заяви та клопотання до суду не надходили.

Так, згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Із матеріалів справи вбачається, що 04.04.2024 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Юлії Ковтунець» укладено договір №04/2025-04 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокатом надавалися позивачу юридичні послуги у справі про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя та припинення права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 3.1. договору №04/2025-04 передбачено, що сторони домовилися, що вартість правової допомоги становить 16 тис. грн.

Додатком №1 до договору №04/2025-04 від 04.04.2025 передбачено, що сторони погодили, що адвокат готує та подає позовну заяву та такі документи як відповідь на відзив, письмові пояснення, клопотання у справі (п.2). Гонорар адвоката оплачується клієнтом в наступному порядку: аванс у розмірі 8 тис. грн. до подання позовної заяви до суду та 8 тис. грн. протягом 3 банківських днів з моменту отримання рішення суду першої інстанції (п.4).

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору №04/2025-04 від 04.04.2025 сторони договору склали акт про те, що: адвокатським бюро надано, а клієнтом прийнято юридичні послуги згідно даного договору. Загальна вартість послуг становить 16 тис. грн., зокрема:

- надання первинної правової консультації 1000 грн.;

- написання та подання до суду позовної заяви 12000 грн.;

- написання та подання до суду заяви про розгляд справи у режимі відео конференції 1000 грн.;

- написання та подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення 2000 грн.

Згідно платіжної інструкції від 23.04.2025 позивачем сплачено на адресу АБ «Юлії Ковтунець» грошові кошти в сумі 8 тис. грн., з призначенням передплата по договору №04/2025-04 від 04.04.2025.

Дослідивши долучені до заяви документи, суд приходить до висновку, що розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а також частково не обґрунтовано включено вартість послуг як правничої допомоги.

Так, суд вважає, що така послуга як складання заяви про участь в режимі відео конференції вартістю 1000 грн не є обґрунтованою, оскільки така участь представника позивача є його власною реалізацією процесуальних прав з метою оптимізації своєї загальної професійної зайнятості та вказані послуги не є правничою допомогою відповідачу в розумінні захисту його прав та інтересів у зв`язку з матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача у справі.

При розгляді даної справи суд також враховує висновки Об`єднаної палати КГС Верховного Суду, викладені у постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, відповідно до яких заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (п.6.32. постанови), з огляду на що, витрати, зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг №1, щодо подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення вартістю 2000 грн є необґрунтованими та судом відхиляються.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

З огляду на наведенні нормативні положення та принципи суд вважає, що заявлена представником позивача вимога про стягнення вартості такої послуги як написання та подання до суду позовної заяви вартістю 12000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Зокрема, позови про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя не мають особливої складності, наявна усталену практики з вирішення таких спорів, враховуючи обсяг робіт виконаних адвокатом, а саме подання лише позовної заяви (при цьому п. 2 договору №04/2025-04 від 04.04.2025 до загальної вартості послуг адвоката включалося також подання таких документи як відповідь на відзив, письмові пояснення, клопотання у справі), значимість спору для сторін, а також те, що всі обставини справи були встановлені у одному підготовчому засіданні, при цьому відповідачем позов визнано у повному обсязі, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 16000 грн. є завищеною та необґрунтованою, а тому вважає за необхідне частково відмовити у стягненні заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн (1000 грн за надання первинної правової консультації + 5000 грн за написання та подання до суду позовної заяви).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13,141, 247, 258-260, 270, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковтунець Юлії Сергіївни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №276/1132/25 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д.О. Бобер