КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

встановив:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року залишено без задоволення позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Не погоджуючись з рішенням, 29 серпня 2025 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - Бойко О.В. надіслала засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

04 вересня 2025 витребувано з Солом`янського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №760/30210/24, які надійшли до суду апеляційної інстанції 25 вересня 2025 року.

09 вересня 2025 року до суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про долучення до матеріалів справи копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступник підстав:

1. Апеляційна скарга подана з порушення вимог п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі представник скаржника просить звільнити від сплати судового забору за подання апеляційної скарги на рішення суду, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на сплату судового збору, та відповідно до положень ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороною використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Проте, апеляційний суд вважає, що зазначені представником скаржника обставини щодо неможливості сплатити судовий збір не є підставою для звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Згідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в ухвалі від 10 вересня 2020 року у справі №428/10113/20 (провадження №61-14299ск21) та в ухвалі від 14 вересня 2021 року у справі №565/5616/14-ц (провадження №61-9475ск21): «Системним аналіз наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Юридична особа не позбавлена права звернутися з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору та суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату (вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20)».

Однак до апеляційної скарги не надано доказів, які підтверджують неможливість сплатити судовий збір та відсутність у позивача коштів призначених для сплати судового збору, на момент подання апеляційної скарги, а предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для звільнення юридичної особи від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду слід відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги повинен становити 3028 грн. х 150% = 4542 грн.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 4542 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

2. В порушення вимог п.2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга не містить даних Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яке подає апеляційну скаргу відомостей про наявність чи відсутність електронного кабінету

Відповідно до ч.2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, на виконання вимог п.2 ч.2 ст.356 ЦПК України представнику скаржника необхідно надати Київському апеляційному суду відповідну інформацію про наявність або відсутність електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук