Номер провадження: 22-ц/813/4499/25
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №947/39769/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року у складі судді Петренка В.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 22 грудня 2023 року до суду з вищеназваним позовом, просила поділити майно подружжя в рівних частках, а саме поділити квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-2).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с.40-41).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2024 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено; визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; поділено майно подружжя; в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.85-90).

20 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.94).

07 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення (а.с.99-101).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення повернуто без розгляду (а.с.114-116).

Висновок суду мотивовано тим, що заяву про перегляд заочного рішення з доданими до неї документами було подано до суду в електронній формі. Відповідно до частини 7 статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, що встановлені положеннями статті 183 ЦПК України, передбачають, зокрема, підписання заявником чи його представником письмової заяви, клопотання чи заперечення. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронне звернення направлено до суду в електронному вигляді без електронного цифрового підпису. Заява надійшла до суду електронною поштою, заява подана без скріплення електронним цифровим підписом, без використання підсистеми «Електронний суд». Відсутність електронного цифрового підпису на електронному документі свідчить, що такий документ не підписаний у визначений законом спосіб. Відповідно до положень частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу суду від 15 жовтня 2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції про повернення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати (а.с.119-122).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у наступному. Без сталого доступу до мережі Інтернет не зміг отримати ЕЦП, не зміг оплатити судовий збір онлайн, оскільки не міг авторизуватися в онлайн-банкінгу. Тому, прийняв єдино можливе рішення, а саме підписав та сканував свою заяву про перегляд заочного рішення та відправив все на електронну скриньку суду, сподіваючись, що суддя дасть час на виправлення недоліків. Копії документів позивачу не направлені, так як направити у паперовому вигляді фізично не мав можливості. Проте, позивач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» і має можливість переглядати всі долучені до справи документи. В скарзі також виклав позицію щодо суті позовних вимог.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги, обґрунтувавши позицію правильністю рішення суду по суті вимог. При цьому, заперечення не містять доводів щодо повернення заяви про перегляд заочного рішення (а.с.151-153).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2024 року ухвалено в порядку заочного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідач подав до суду на офіційну електронну скриньку без скріплення власним кваліфікованим електронним підписом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року по справі №204/2321/22 висловила позицію стосовно можливості надсилання суду фізичною особою процесуального документу на офіційну електронну скриньку без застосування «Електронного суду».

Так, Велика Палата Верховного Суду вказала, що законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Отже, звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

Проте, наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Використання електронного цифрового підпису врегульовано Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Якщо електронний документ підписаний накладенням електронного підпису, який забезпечує ідентифікацію фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб), але електронний підпис накладений без використання підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а процесуальний документ направлений на офіційну електронну адресу суду, то відсутні правові підстави стверджувати, що такий електронний документ не підписаний.

Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

З огляду на «якість закону», фізична особа (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко розуміти, що в неї є можливість через підсистему «Електронний суд» створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи, проте реєстрація офіційної електронної адреси для фізичної особи в ЄСІТС є добровільною, а кваліфікований електронний підпис має презумпцію його відповідності власноручному підпису, тому у такому випадку звернення до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є аналогічним безпосередньому зверненню до суду.

Щодо повернення без розгляду заяви.

Заявник ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку подав заяву, не підписану за допомогою кваліфікованого та удосконаленого цифрового підпису, до суду шляхом направлення заяви на електронну пошту суду. При поверненні заяви суд зазначив, що заява не містить підпису особи, яка її подала.

Законодавець допустив подання фізичною особою (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) нарівні з паперовою формою, зокрема, заяв, скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документа через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

З урахуванням викладеного заявник ОСОБА_2 мав можливість подати заяву про перегляд рішення до суду:

1) в письмовій формі;

2) в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису;

3) в електронній формі з використанням електронної адреси та засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Проте, заявник ОСОБА_2 як фізична особа подав заяву електронною поштою без використанням електронного цифрового підпису.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала постановлена судом з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 02 жовтня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова