Справа №:755/6755/25
Провадження №: 2/755/6400/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку письмового провадження, без виклику сторін, заяву законного представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/6755/25 за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва (головуюча суддя Марфіна Н.В.) знаходиться цивільна справа №755/6755/25 за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Судове засідання у справі призначене на 19.11.2025 року о 09 год. 30 хв.

21.09.2025 року до суду надійшла заява законного представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. від розгляду цивільної справи №755/6755/25.

Вимоги заяви мотивовано тим, що наявні обставини, які свідчать про неможливість суддею Марфіною Н.В. забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого сумніву у безсторонності. Під час судового засідання 10.09.2025 року третя особа у справі розголошував відомості, які становлять лікарську таємницю, однак суддя такого правопорушення з боку учасника процесу не припинила, що говорить про її явну упередженість. Законний представник заявив заперечення проти незаконних дій головуючого, однак за дорученням судді секретар внесла до протоколу «зауваження», що спотворює зміст процесуальної дії та може призвести до неправильного тлумачення позиції представника. Справа складається з 2-х томів, що становить 309 аркушів Під час судового засідання суддя здійснила формальне дослідження доказів менш ніж за 20 хвилин. Після цього суддя перейшла до дебатів і збиралась закінчити розгляд справи, що свідчить про її спробу завершити справу у прискорену режимі без належного дослідження обставин справи. 11.09.2025 року представник звернувся до суду з письмовими зауваженнями на протокол, однак такі зауваження суд своєї ухвалою залишив без розгляду зазначивши, що ухвала оскарженню не підлягає, що позбавляє представника можливості зафіксувати процесуальну дію для апеляційного перегляду. Суддя не забезпечила належної перевірки доступності запису й можливості його використання. 17.09.2025 року представник звернувся із заявою про надання копії технічного запису судового засідання та сплатив судовий збір, однак суддя копії технічного запису не надала, а надіслала лише посилання до доступ до запису відеоконференції ВКЗ. На час звернення до суду з відповідною заявою відеозапис судового засідання був відсутній, тому представник звернувся із заявою про перевірку та долучення відеозапису до електронного протоколу у ВКЗ, однак відповіді на заяву не отримав. Вказана бездіяльність судді позбавила представника ефективної можливості підтвердити викладені вище процесуальні факти та посилює сумніви в неупередженості судді. Суддя діяла умисно, усвідомлювала очевидно протиправний характер своїх дій, демонструючи своє упереджене ставлення по відношенню до законного представника малолітнього позивача (потерпілого у кримінальному провадженні), ігноруючи факт вчинення кримінального правопорушення учасником справи під час судового засідання, підміняючи процесуальні дії учасника справи, проводячи формальне та прискорене дослідження доказів у справі, відмовляючи учаснику справи у виправленні протоколу судового засідання, та здійснюючи неналежне забезпечення технічної фіксації та її процесуальних наслідків. Вказане свідчить про упереджене ставлення судді до законного представника позивача і надає підстав не довіряти судді. Заявлений відвід зачіпає особисті інтереси судді, яка не може розглядати справу безсторонньо, буде діяти з мотивів помсти або іншим мотивів неприязного характеру, отже має місце особистий конфлікт між суддею та законним представником малолітнього позивача. Наведені вище обставини протиправних дій судді не можуть не викликати неприязні з боку судді по відношенню до законного представника малолітнього позивача. Зазначене вище викликає розумний сумнів у безсторонності судді та надає підстави заяви відвід.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає підстав для розгляду питання про відвід судді в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, адже підстави заявленого відводу цілком зрозумілі.

Вирішуючи заяву про відвід суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно положень ст. 36 ЦПК України: 1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя, об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статті 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, яка розглядає справу.

Належних та достовірних доказів на підтвердження особистої упередженості, необ`єктивності або заінтересованості судді Марфіної Н.В. у вирішенні справи №755/6755/25 суду не надано і таких доказів з матеріалів справи не вбачається.

На думку суду, відвід є необґрунтованим, оскільки наведені заявником обставини не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді. Будь-яка пряма чи опосередкована заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, відсутні.

Фактично законний представник позивача не погоджується з процесуальними діями та рішенням головуючої судді, що не є правовою підставою для її відводу відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, не може бути підставою для відводу судді незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді, вчиненням або невчиненням процесуальних дій, які, на його думку, суддя повинен вчинити. В такому випадку, сторона, яка не погоджується з процесуальними рішеннями чи діями судді, не позбавлена права оскаржити їх окремо від рішення суду чи разом з рішенням суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ЦПК України.

Також суд вважає безпідставними твердження представника щодо можливості виникнення у судді будь-якого неприязного ставлення до представника позивача.

Подання відводу, вчинення будь-яких інших процесуальних дій є правом сторони, і тому безпідставними є висновки про можливість реагування судді на дії учасників справи неприязним ставленням.

За приписами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Заяву про відвід судді передано судді, який здійснює розгляд справи, відповідно заяву про відвід розглянуто складом суду, який розглядає цивільну справу. Оскільки заяву про відвід визнано необґрунтованою, а до призначеного у справі судового засідання більш ніж три робочі дні, вирішення питання про відвід судді підлягає переданню судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу та який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 37, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву законного представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/6755/25 за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - визнати необґрунтованою.

Передати заяву законного представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/6755/25 за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали суду складений 25.09.2025 року.

Суддя -