Справа № 603/416/25
Провадження №2/603/260/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову ідо досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у забезпечені дитини, хоча є працездатною, здоровою особою, що дає йому можливість працювати та утримувати сина. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Зважаючи на наведені обставини, враховуючи те, що вона не в змозі самостійно забезпечити потреби дитини, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Андрусенко І. Я.в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подав заяву, в якій просить розглянути справу за їхньої відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, 30.09.2025 року повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.09.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено такі обставини.

Сторони перебували у шлюбі з 18.02.2017 року, який розірвано заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2025 року (справа № 331/323/25), яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 27.05.2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126868773).

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.2018 року.

З довідок управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації № 6111- від 03.07.2024 року та № 6111- від 03.07.2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відомо, що позивачка ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково з огляду на такі підстави.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року становить 3196 грн.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи надані суду докази, зважаючи на принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дитини, розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, зважаючи на встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує відсутність інформації про незадовільний стан здоров`я відповідача та про наявність на його утриманні інших дітей. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування доводів позивача, що викладені у позовній заяві, суду не подав.

Водночас суд звертає увагу на те, що, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на дитину, ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які б свідчили про можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти у такому розмірі, а також обґрунтування заявленого нею до стягнення розміру аліментів саме в цьому розмірі. Матеріали справи також не містять інформації про доходи відповідача, наявність у нього на праві власності, володінні та/або користуванні майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 315, 354 ЦПК України, 141, 181, 182, 184, 191 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу), але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 30 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. М. Галіян