КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/25367/24

номер провадження: 22-ц/824/12561/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року у складі судді Машкевич К.В., у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 27 червня 2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір страхування наземного транспорту №1070/23-Т/Дп/07, за яким товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW М5», держаний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Вказувало, що 01 вересня 2023 року на вул. Антоновича, 103-А в місті Києві сталася ДТП за участі автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ІNFІNITІ QХ56», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

Відповідно до рахунку на оплату №259 від 15 вересня 2023 року ФОП ОСОБА_4 на суму 435 668 грн 00 коп. та рахунку №DВL00007230 від 04 вересня 2023 року АВТ Баварія Київ на суму 7 060 грн 73 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 442 728 грн 73 коп.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», з якої ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в порядку врегулювання спору була списана сума в розмірі 157 500 грн 00 коп. страхового відшкодування в межах ліміту та з урахуванням франшизи відповідно до полісу страхування ЕР-212021999.

Зазначало, що невиплаченою залишається сума 285 228 грн 73 коп.

З урахуванням наведеного, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 285 228 грн 73 коп., як відшкодування витрат, заподіяних позивачу та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року позов ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 285 228 грн 73 коп. збитків та 4 278 грн 43 коп. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП 01 вересня 2023 року за участю автомобілів «BMW М5» та «INFINITI QX56» встановлена преюдиційною постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року, а тому згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню. Оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило потерпілому страхове відшкодування у сумі 442 728 грн 73 коп., з яких страховик відповідача - ПрАТ «СК «УНІКА» компенсувала 157 500 грн 00 коп., то відповідно до ст.ст. 993, 1194 ЦК України та ст.27 Закону «Про страхування», позивач набув право вимоги різниці між фактичними збитками та страховою виплатою, а відповідач не надав належних доказів на спростування цього. Тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» збитків у розмірі 285 228 грн 73 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у пункті 17.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року, укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 , передбачено, що виплата страхового відшкодування відбувається за умовою - «на базі авторизованої СТО». У свою чергу визначення вартості страхового відшкодування за ремонтом пошкодженого автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , фактично відбулась поза авторизованим СТО, на підставі рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4 ), без його фактичного підтвердження проведення.

Вказує, що у порушення п.п.17.2, 27.10, 27.10.1. - 27.10.4., 27.11, 27.11.1 договору добровільного страхування наземного транспорту №1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року, у визначенні вартості відновлення пошкодженого автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» кошторис збитків не складався. Такий кошторис має складатися на підставі рахунків авторизованого СТО, зокрема «АВТ Баварія Київ», а не ФОП ОСОБА_4 . У разі дотримання страховиком зазначених вимог договору, мав бути врахований фізичний знос аварійного автомобіля «BMW М5», оскільки останній до цього випадку вже мав значні пошкодження в результаті попереднього ДТП на суму 3 125 435 грн 22 коп., та вартість запчастин за кваліфікацією виробника.

Таким чином вважає, що недотримання умов власного договору страхування у визначенні збитку, відсутність підтверджуючих документів з ремонту та необґрунтоване завищення його вартості, вказує на недобросовісність сторін договору добровільного страхування наземного транспорту №1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року у рахунок відшкодування начебто проведеного відновлювального ремонту автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 . Заявлена позивачем сума, як збитки, не підтверджується. Перешкод у позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у проведенні ремонту згідно умов договору на авторизованому СТО не існувало. Вимога суду надати відповідачу протилежне, тобто розмір шкоди, є неправильним, оскільки не є стороною договору та визначення суми до відшкодування проводилося позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» самостійно.

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - адвокат Сакун А.О. подала пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а витрати покласти на скаржника. Вказує, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Зазначає, що ціни на СТО офіційного дилера BMW, MINI «АВТ Баварія Київ», що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Вацлава Гавела, 4, є вищими, про що свідчить рахунок № НОМЕР_3 від 04 вересня 2023 року, наданого СТО офіційного дилера BMW, MINI «АВТ Баварія Київ» на суму 469 651 грн 69 коп., з урахуванням знижки в розмірі 13 % на всі деталі та роботи. В свою чергу рахунок на оплату №259 від 15 вересня 2023 року, наданого ФОП ОСОБА_4 , на суму 435 668 грн 00 коп., з урахуванням знижки в розмірі 10%.

Відповідач ОСОБА_1 подав відповідь на пояснення представника позивача - адвоката Сакун А.О., в яких наголосив на тому, що ремонт на авторизованому СТО забезпечує повне документальне оформлення проведення ремонтних робіт за видом і тривалістю згідно наряду, а також складання акту виконаних робіт. Позивач ухилився від дотримання власних умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу. Заявлена сума до стягнення є під розумним сумнівом, а отже недотримання власних умов договору добровільного страхування наземного транспорту у процесі відновлювання автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , не може бути підставою у стягненні коштів за таким договором з відповідача у даній справі. У зв`язку з цим вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, враховуючи доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.

Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхування транспортного засобу належить до майнового страхування (ст. 4 Закону України «Про страхування»).

За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 27 червня 2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір страхування наземного транспорту №1070/23-Т/Дп/07, за яким товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW М5», д.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП.

У справі встановлено, що 01 вересня 2023 року на вул. Антоновича, 103-А в місті Києві сталася ДТП за участю автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ІNFІNITІ QХ56», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

Тому вказані обставини щодо вини відповідача ОСОБА_1 в ДТП та заподіяння власнику «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , матеріальної шкоди, доказуванню не підлягають відповідно до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України.

У відповідності до рахунків на оплату №259 від 15 вересня 2023 року ФОП ОСОБА_4 , та рахунку № НОМЕР_4 від 04 вересня 2023 року, складеного АВТ Баварія Київ, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 442 728 грн 73 коп. Вказані суми були перераховані платіжними інструкціями відповідно 01 липня 2024 року та 20 вересня 2024 року.

Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивачем ПрАТ СК «Арсенал страхування» в порядку врегулювання спору з ПрАТ «СК «Уніка» було списано 157 500 грн 00 коп. страхового відшкодування, що є в межах ліміту та з урахуванням франшизи відповідно до полісу страхування ЕР-212021999, укладеного з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із матеріалів справи, в момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом №ЕР-212021999.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Станом на час настання страхового випадку відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинним станом на час настання страхового випадку, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинним станом на час настання страхового випадку, визначено, що разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду в справі №147/66/17 від 09 листопада 2021 року зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Так, відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічно врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування».

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 285 228 грн 73 коп. збитків є законним і обґрунтованим, оскільки вина відповідача у ДТП встановлена преюдиційною постановою судді від 22 листопада 2023 року, а позивач, виплативши власнику пошкодженого відповідачем автомобіля «BMW М5, д.н.з. НОМЕР_1 , страхове відшкодування у сумі 442 728 грн 73 коп. та отримавши від страховика відповідача лише 157 500 грн 00 коп., відповідно до ст.993, 1194 ЦК України та ст.27 Закону «Про страхування» набув право вимоги різниці, що підтверджує правильність прийнятого рішення про стягнення зазначеної суми.

Таким чином суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» порушило п.17.2 договору добровільного страхування №1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року, який зобов`язує визначати розмір страхового відшкодування на базі авторизованої СТО, оскільки кошторис збитків не був складений на підставі рахунків офіційного дилера «АВТ Баварія Київ», а вартість ремонту автомобіля «BMW М5», д.н.з. НОМЕР_1 , визначено за рахунком ФОП ОСОБА_4 , без належного підтвердження проведених робіт і без урахування фізичного зносу та попередніх значних пошкоджень автомобіля на суму понад 3 млн грн, що, на думку відповідача, свідчить про необґрунтованість заявленої до стягнення суми збитків, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані з таких підстав.

Так, згідно з пунктом 26.4 договору добровільного страхування наземного транспорту № 1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року, розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі:

- документа, в якому зафіксовано перелік знищених, пошкоджених або викрадених конструктивних елементів (складових частин) або в цілому транспортного засобу (дефектної відомості, складеної експертом-автотоварознавцем або оцінювачем, акта огляду ТЗ);

- документа, складеного компетентними органами, про обставини, час і місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого транспортного засобу або його складових частин;

- документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію заподіяних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза або оцінка тощо).

Пункт 27.10 цього договору № 1070/23-Т/Дп/07 встановлює, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається страховиком шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ. При цьому:

- підпунктом 27.10.1 договору визначено, що до кошторису збитків включається вартість конструктивних елементів (складових частин), обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з урахуванням умов, зазначених в п.17.3 цього договору (зокрема п.27.10.1.1 договору).

- за положеннями пункту 27.10.1.1 договору, при складанні кошторису збитків враховується фактичний технічний стан конструктивних елементів (складових частин) та обладнання ТЗ на момент настання події, що може бути визнана страховим випадком, та у випадку наявності на них слідів відновлювального ремонту, здійсненого з порушенням технології відновлювального ремонту, передбаченої нормативними документами заводу-виробника ТЗ або розробленими на замовлення (за участю) заводу-виробника ТЗ, зазначені конструктивні елементи (складові частини) та обладнання ТЗ включаються до Кошторису збитків з урахуванням зносу. У разі відсутності даних заводу-виробника ТЗ, знос визначається відповідно до вимог державних стандартів України, галузевих стандартів України, міжнародних стандартів, інших галузевих стандартів і технічних умов або нормативних документів, чинних в Україні; застосовуються відповідні положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159.

- підпунктом 27.10.2 договору передбачено, що до кошторису збитків включається вартість конструктивних елементів (складових частин) та обладнання, що були встановлені на ТЗ на момент настання події, що може бути визнана страховим випадком, якщо на ТЗ були встановлені не оригінальні конструктивні елементи (складові частини) та обладнання, до Кошторису збитків включається вартість не оригінальних конструктивних елементів (складових частин) та обладнання;

- підпунктом 27.10.3 договору визначено, що кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п.17.1, 17.2 договору). В окремих випадках, за погодженням страховика, розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або оцінки або висновку уповноваженого ним особою (аварійним комісаром);

- підпунктом 27.10.4 договору передбачено, що вартість конструктивних елементів (складових частин) береться до розрахунку за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, визначений для нормальної експлуатації, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. При цьому, якщо в умовах СТО, що здійснює відновлювальні роботи, конструктивні елементи (складові частини) можуть бути приведені до стану, визначеного для нормальної експлуатації, а витрати на такий ремонт не перевищують витрат по їх заміні на нові, в розрахунок Кошторису збитків включається вартість відновлювального ремонту таких конструктивних елементів (складових частин).

Правовий аналіз наведених положень договору добровільного страхування наземного транспорту № 1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року свідчить про встановлення кількох альтернативних джерел для встановлення розміру збитків і надання страховику права складати кошторис на підставі рахунків станції технічного обслуговування без обов`язкового проведення автотоварознавчої експертизи чи окремого оцінювального звіту.

Положення підпункту 27.10.3 договору прямо закріплюють, що кошторис складається саме за рахунками СТО, а залучення експерта чи аварійного комісара є лише факультативним і можливе за погодженням страховика.

При цьому, пункт 26.4 договору не вимагає щоб рахунки походили виключно від авторизованої СТО, а дозволяє використання кошторису або калькуляції будь-якої станції техобслуговування як належного документа для визначення розміру збитків.

Таким чином, наведені умови договору спростовують доводи апеляційної скарги про те, що відсутність розрахунку на базі авторизованої СТО або відсутність автотоварознавчої експертизи свідчать про порушення умов договору.

Отже, всупереч доводів апеляційної скарги, договір добровільного страхування наземного транспорту № 1070/23-Т/Дп/07 від 27 червня 2023 року надає страховику право обрати відповідний документальний спосіб визначення збитків, а тому посилання ОСОБА_1 на недотримання вимог щодо авторизованої СТО не має правового значення та не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: