Справа№592/2506/25
Провадження №2/592/1280/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Титаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Каплін А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні померлого годувальника,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, в період з 2001 року по 25.06.2024; встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, на час його смерті.

Свою заяву мотивує тим, що в 2001 році вона почала мешкати однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу, разом із ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 , який вони винаймали. В 2004 році її чоловік, ОСОБА_2 придбав у власність (шляхом дарування) 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 і вони переїхали мешкати в цей будинок. В 2007 році він подарував їй 1/4 частину вищевказаного житлового будинку. З 2001 року разом із чоловіком вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, планували спільне сімейне життя, між ними були взаємні права та обов`язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Основним джерелом їхніх сімейних доходів були їхні дві пенсії, її розміром 3916,50 грн і пенсія чоловіка в розмірі 23400 грн. Протягом спільного життя вони робили поточний ремонт будинку, придбавали певні речі, приймали в гості дітей та онуків, тобто були повноцінною сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. Вона належним чином здійснила його поховання як дружина. Весь час спільного проживання він називав її дружиною, тому між ними ніколи не виникало відчуття того, що вони не сім`я. З 2000 року вона є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію. Після смерті чоловіка, вона вважала, що має право на пенсію свого чоловіка, у зв`язку з чим в липні 2024 року вона звернулася до пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. За результатами розгляду заяви, відповідачем 19.08.2024 їй було надано листа, в якому було зазначено, що вона не має права на перерахунок пенсії, тому що проживала з померлим без реєстрації шлюбу, а відтак відсутній факт перебування на утриманні померлого годувальника, але вона вважає, що це твердження не відповідає дійсним обставинам життя.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав.

Ухвалою від 20 травня 2025 року суд прийняв вищевказану позовну заяву до розгляду, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання.

26 червня 2025 року ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 року є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 13.04.2000 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , шлюб між чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_3 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 75 від 2006 року березня місяця 07 числа (а.с.68).

З свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 вбачається, що шлюб між громадянином ОСОБА_4 і громадянкою ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 2004 року грудня місяця 02 числа зроблено запис за № 433 (а.с. 69).

Відповідно до Договору купівлі-продажу (частини житлового будинку) від 22.01.2007, ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку, з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 , розташованих на земельній ділянці Шосткинської міської ради (а.с. 9-10).

Згідно зі Спадковим договором від 30.05.2017, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті передає у власність ОСОБА_1 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11-12).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 17.12.2004 по 26.06.2024 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.06.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Шостка Шосткинського району Сумської області (а.с. 14).

ОСОБА_1 12.07.2024 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про роз`яснення їй можливості оформлення пенсії свого померлого чоловіка та листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 19.08.2024 № 1800-0202-8/36221 їй було повідомлено, що оскільки вона проживала з померлим без реєстрації шлюбу, то підстави для переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відсутні (а.с. 15, 28).

З довідки від 27.11.2024, виданої гр. ОСОБА_1 в тому, що вона дійсно знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Сумській області і отримує пенсію за віком у січні та лютому 2024 року по 3614,59 грн, з березня по листопад 2024 року по 3916,50 грн (а.с. 16).

Відповідно до інформації Головного управління ПФУ в Сумській області ОСОБА_2 отримував пенсію за віком у 2022 році 227 598,62 грн; у 2023 році 247 495,92 грн; у 2024 році за період з січня по червень 131 247, 96 грн (а.с. 84-86).

Крім того, на підтвердження позовних вимог позивач надав фотокопії, на яких, зі слів позивача ОСОБА_1 , зображені вона та її чоловік ОСОБА_2 (а.с. 17-19).

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є знайомою позивача. Знає ОСОБА_1 і її чоловіка ОСОБА_2 , бо живе поруч. Їй відомо, що коли захворів ОСОБА_2 , ОСОБА_6 була поруч. ОСОБА_5 не знала, що у них шлюб не зареєстрований, адже складалося враження сім`ї. Вдома у них вона була, однак кому належить будинок і яку пенсію отримував чоловік їй не відомо.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 років, що вони не одружені не знала, поводилися завжди як подружжя. ОСОБА_7 зазначила, що вдома у них була не часто. За які кошти вони проживали їй не відомо, кому належав будинок, вона також не знає.

Свідок ОСОБА_8 вказала про те, що вона є знайомою ОСОБА_1 вже 50 років, вони подруги і працювали разом. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали жити разом років 20-23 тому назад, жили разом як подружжя. Також зазначила, що їй було відомо, що вони проживали разом без реєстрації шлюбу, вдома у них бувала не часто, однак знає, що у них був спільний побут.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Ознаками сім`ї є спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09.06.2021 у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Згідно з ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, в тому числі документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи викладені обставини в їх сукупності, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, саме в період з квітня 2006 року по 25.06.2024, а не з 2001 року, як просив позивач, оскільки до квітня 2006 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Також, суд ураховує, що ОСОБА_1 тривалий час (більше 18 років) проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , досягла 65 річного віку, тобто є непрацездатною особою, розмір її пенсії становив 3916,50 грн, водночас як пенсія чоловіка ОСОБА_2 становила 22374,66 грн. Допомога, яка надавалась ОСОБА_2 , була постійним і основним джерелом засобів для існування ОСОБА_1 , а тому існують підстави для встановлення юридичного факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, на час його смерті.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263- 265, 268, 352 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, в період з квітня 2006 року по 25.06.2024.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, на час його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в разі оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, місцезнаходження: м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, .

Дата складання повного судового рішення 23.09.2025.

Суддя В.В. Титаренко