Справа № 930/2150/25
Провадження №2/930/1176/25
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
09.09.2025 року м. Немирів
Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення помилково сплачених грошових коштів,-
В С Т А Н О В И Л А:
У провадження Немирівського районного суду Вінницької області надійшла вищевказана цивільна справа.
Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя дійшла наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 7ст. 177 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».
Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).
З позовної заяви вбачається, що позов підписаний тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 .
До матеріалів справи долучено довідку №208/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої військова частина НОМЕР_1 є державною організацією; копію наказу №152 від 27.03.2025 про призначення командиром військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 ; копію довіреності від 13.08.2025 на представництво військової частини капітаном юстиції ОСОБА_4 , підписану командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 .
Разом з тим до позовної заяви не долучені докази, на підтвердження того, що на дату подання позову повноваження підписувати позовну заяву мав тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 .
Пунктом 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України передбачено, що позовна заява повертається коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне позовну заяву повернути позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки позовна заява підписана особою, повноваження якої щодо права підписання належними доказами не підтверджені.
Керуючись п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, суддя,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення помилково сплачених грошових коштів - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Т.Є. Войницька