Справа № 677/786/25
Провадження № 2/677/667/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.09.2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого-судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 969022 від 27.03.2023 року у розмірі 15626,41 грн., з яких: 9673,07 грн. заборгованість за основним боргом; 5807,59 грн. заборгованість за відсотками; 145,75 грн. заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, а також стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн. судового збору та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову посилається на те, що 27.03.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 969022 в письмовій формі. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредит в розмірі 16500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказаний договір був нею підписаний власноруч, чим відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, що складають договір про надання споживчого кредиту. Свої зобов`язання ТОВ «Слон Кредит» виконало, перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти, а відповідач вчасно їх не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 969022 від 27.03.2023 року.

31.01.2025 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 969022 від 27.03.2023 року в розмірі 15626,41 грн. Позичальник не виконав своїх зобов`язань за договором добровільно, а тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 969022 від 27.03.2023 року в розмірі 15626,41 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Аргументи учасників справи.

Відповідач відзив на позов суду не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вимоги позову підтримав, справу просив розглянути у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надала.

Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що 27.03.2023 року ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 , на підставі заповненої власноруч останньою заяви-анкети від 27.03.2023 року, уклали договір про надання споживчого кредиту № 969022 (укладається в паперовій формі), відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 16500,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Вказаний договір підписано власноруч ОСОБА_1 , чим відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, що складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено.

Умовами договору передбачено, дата надання кредиту 27.03.2023 року; строк кредиту 731 день, кінцевий термін повернення 27.03.2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її становлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 10% в день (3650% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з Другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави.

Відповідно до п.п. 1.6 -1.8 договору, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 197,78% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 40516,52 грн.

Згідно з п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):

- у розмірі 15000,00 грн. на поточний рахунок Споживача за реквізитами: НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ»;

- у розмірі 1500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 договору.

Згідно з п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 3.5 договору, сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів (п. 5.1 договору).

Згідно п.п. 6.1, 6.2 договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов договору згідно чинного законодавства України, цього договору. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти за договором в сумі 16500,00 грн., а остання їх отримала, що підтверджується платіжною інструкцією № 19158 від 27.03.2023 року, в якій призначення платежу зазначено «видача кредиту згідно договору № 969022 від 27.03.2023 року, ОСОБА_1 , ).

ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 15626,41 грн., яка складається з 9673,07 грн. заборгованість за основним боргом; 5807,59 грн. заборгованість за відсотками; 145,75 грн. заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні ТОВ «Слон Кредит».

31.01.2025 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір надання послуги з факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Слон Кредит`права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року підтверджує факт переходу від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Факторинг Партнерс» прав грошової вимоги, що також підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № від 31.01.2025 року.

Відповідно до витягу з додатку № 1-1 до договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 15626,41 грн, з яких: 9673,07 грн. заборгованість за основним боргом; 5807,59 грн. заборгованість за відсотками; 145,75 грн. заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме даними: договору про надання споживчого кредиту № 969022 від 27.03.2023 року; заяви-анкети ОСОБА_1 , паспорту споживчого кредиту від 27.03.2023 року, додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 969022 від 27.03.2023 року Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; платіжної інструкції № 19158 від 27.03.2023 року; Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит»; розрахунку заборгованості за кредитом у гривні від 05.03.2025 року; договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року з додатками; акту прийму-передачі Реєстру Боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року; витягу з додатку №1-1 до договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року реєстру боржників; розрахунку заборгованості за кредитним договором ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 27.03.2025 року.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК Україниборжник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке.

З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 27.03.2023 року з ТОВ «Слон Кредит» уклала договір про надання споживчого кредиту № 969022, за яким отримала грошові кошти в кредит, користувалася ними, однак у строки встановлені договором їх не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за ним, яка на підставі договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року була відступлена позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс».

Окрім цього, відповідач був вільним у виборі фінансової установи для отримання кредитних коштів, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочинів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 2 і 3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування ним.

Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було, розрахунки заборгованості не оспорено та не надано суду іншого розрахунку.

З матеріалів справи також слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, графік платежів за кредитним договором, а тому вимога ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитом ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом.

Враховуючи вищевикладене, диспозитивність цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 969022 від 27.02.2023 року в розмірі 15626,41 грн., яка складається з 9673,07 грн. заборгованість за основним боргом; 5807,59 грн. заборгованість за відсотками; 145,75 грн. заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, оскільки такі нарахування проведені в межах строку кредитування.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що сплачений позивачем при зверненні до суду, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 28.04.2025 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такого висновку дійшла ВП ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 9000,00 грн., на підтвердження понесення яких до позовної заяви долучила договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, заявку на отримання юридичної допомоги № 415 від 01.03.2025 року та витяг з акта № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року.

Судом встановлено, що 02.07.2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги .

Згідно із заявкою про отримання правової допомоги від 02.07.2024 року, який підписаний сторонами, ТОВ «Факторинг Партнерс» погодили надання послуг, наданих АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в т.ч. надання усної консультації, вартість якої складає 3000,00 грн.; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості та підготовка для подання до суду, вартість якої складає 6000, грн.

Відповідач не заявила клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довела необґрунтованість витрат на правову допомогу.

Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 969022 від 27.03.2023 року в розмірі 15626 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять шість) гривень 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники провадження (сторони):

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, м. Київ, );

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: В.О. Шовкун