Справа № 931/408/25
Провадження № 2/931/224/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.06.2012 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № . Даний договір за правовою природою є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток.

Відповідно до умов договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки.

На картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.

Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. Розділ 2 договору передбачає, що за користування кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 1,99% річних на місяць по операціях розрахунків карткою, та 2,99% в місяць на операціях зняття готівки в банкоматах.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк»» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою по картковому рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 40347,50 грн.

20.09.2024 року між Акціонерним Товариством «ОТП Банк» і товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, відповідно до якого Акціонерне Товариство «ОТП Банк» відступило (передало) ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги, що належали АТ «ОТП Банк», і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № від 08.06.2012 року.

ОСОБА_1 належним чином не виконує умови договору, тому станом на дату складання позовної заяви розмір заборгованості становить 67486,58 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту - 40347,50 грн, заборгованості по відсотках і комісії - 27139,08 грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка подавала суду заяви про відкладення розгляду справи для надання їй можливості скористатися правничою допомогою, у зв`язку з поданням додаткових доказів у справі, а також просила викликати у судове засідання представника позивача, що були задоволені судом.

У судове засідання 24.09.2025 року відповідачка не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання нею судової повістки про виклик до суду. Будь яких клопотань від неї чи її представника не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 08.06.2012 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № (а.с. 8-10).

В матеріалах справи міститься опитувальний лист, згода на обробку персональних даних ОСОБА_1 (а.с. 11-15)

Разом з цим, відповідачка ОСОБА_1 підписала графік платежів та розрахунок вартості кредиту до договору № (а.с. 10 на звороті).

Відповідно до умов договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки.

На картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий за заявою відповідачки було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.

Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. Розділ 2 Договору передбачає, що за користування Кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 1,99% річних на місяць по операціях розрахунків карткою, та 2,99% в місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк»» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» відступило (передало) ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги, що належали АТ «ОТП Банк», і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором №, що вбачається із витягу з реєстру боржників №2 від 20.09.2024 року (а.с.64-78).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору, згідно з розрахунком АТ «ОТП Банк», станом на 20.09.2024 року заборгованість відповідачки за кредитним договором № становить 67486,58 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 40347,50 грн, заборгованості по відсотках і комісії - 27139,08 грн (а.с. 17-51).

Вказаним розрахунком, а також випискою по рахунку відповідачки за кредитним договором № вбачається використання ОСОБА_1 кредитних коштів, часткове погашення нею заборгованості в період з дати укладення договору по серпень 2022 року (а.с.17-63).

За правилами ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки(фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України).

Частиною 1ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданняним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останньої підтверджується розрахунком, випискою по рахунку за кредитним договором, які надані суду та відповідачем не спростовані, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідачкипідлягає до стягнення на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 77, 81, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 626, 628, 638, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, ) заборгованість за кредитним договором № від 08.06.2012 року у розмірі 67486 (шістдесят сім тисяч чотириста вісімдесят шість) грн 58 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 40347,50 грн, заборгованості по відсотках і комісії - 27139,08 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба