ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6207/25

Провадження № 22-ц/820/2020/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Плінська І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором та договором позики.

В обґрунтування вимог, позивач вказував, що 29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №103897804, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит у розмірі 20000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.

16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №16072024, згідно з яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 89200 грн., з яких: 20000 грн. основна сума боргу; 66200 грн. відсотки; 3000 грн. комісія.

15 листопада 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №77614487, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику кредит у розмірі 10171 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.

14 червня 2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №14/06/21, згідно з яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», в тому числі і до відповідача на загальну суму 23305,77 грн., з яких: 10171 грн. основна сума боргу; 13134,77 грн. відсотки.

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №103897804 в розмірі 89200 грн., з яких: 20000 грн. основна сума боргу; 66200 грн. відсотки; 3000 грн. комісія, заборгованість за договором позики №77614487 в розмірі 23305,77 грн., з яких: 10171 грн. основна сума боргу;13134,77 грн. відсотки, а також понесені судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором про споживчий кредит №103897804 в сумі 53000 грн., та за договором позики №77614487 в сумі 16243,09 грн., в загальному розмірі 69243,09 грн., а також 1863,62 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення необґрунтованим, посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Одночасно із апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про зупинення провадження у справі № 686/6207/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до моменту припинення його перебування на військовій службі у складі в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, №52.9-Г від 06 вересня 2024 року.

Колегія суддів розглянувши дану заяву вважає за доцільне зазначити наступне.

Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008.

Відповідно до пункту 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Такий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20 (провадження №61-7918св22).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Звертаючись до суду із заявою про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, апелянт на підтвердження наявності обставин для зупинення провадження у справі, посилається на довідку № 529-Г від 06 вересня 2024 року, про те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 10 травня 2024 року по теперішній час, виконує завдання в зоні ведення активних бойових дій та приймає участь у заходах з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, перебуваючи в межах Харківської області.

Належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням особи у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу. Інші докази (довідки, листи з військової частини) є недостатніми (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22)). Відповідач такого наказу до клопотання про зупинення провадження у справі не додав.

Довідка військової частини не підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22)).

Сукупний аналіз вищенаведених обставин та положень закону вказує на те, що надані ОСОБА_1 докази не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в апеляційному суді діє через свого представника, адвоката Савченка Я.В., що цілком дозволяє йому реалізувати свої процесуальні права, передбачені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Застосування формального підходу до вирішення питання про зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права особи на справедливий суд, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 452/1872/20 (провадження № 61-17807св21)) зазначив, що, «зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи».

Суд зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.

Керуючись ст. 251, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк