У Х В А Л А

19 вересня 2025 року місто Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Галінська В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю редакція газети "Вісті Рівненщини" про стягнення нарахованої,але не виплаченої заробітної плати при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю редакція газети "Вісті Рівненщини" про стягнення нарахованої,але не виплаченої заробітної плати при звільненні

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

17 вересня 2025року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, а також будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» (адреса: 33028, м. Рівне, Майдан Просвіти 1, Код ). Заборонити Міністерству юстиції України, його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, а також будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних із зміною власників часток у статутному капіталі ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» (адреса: 33028, м. Рівне, Майдан Просвіти 1, Код ).

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до наказу №016 від 30.04.2025 року ОСОБА_1 звільнена з роботи 30.04.2025 року за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Станом на 17.09.2025 року ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» має заборгованість перед позивачем щодо суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки у загальному розмірі 58 808 грн. 72 коп. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 04.09.2025 року ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» перебуває в стані припинення.

Вказує, що у зв`язку з перебуванням Відповідача у стані припинення, останній може або прискорити процедуру припинення товариства, ускладнить розгляд судом даної справи. З огляду на викладене, з метою запобігання ускладненню/неможливості ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, а також враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може фактично унеможливити захист поршених прав і інтересів в обраний Позивачем при зверненні з даним позовом до суду спосіб, вважають за необхідне заявити клопотання про забезпечення позову у даній справі. Позивач вважає, що присутні підстави, передбачені законом для застосування заходів забезпечення позову, оскільки забезпечення позову, захистить її законні права на стягнення суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки у загальному розмірі 58 808 грн. 72 коп.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не доведено учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного позивачем саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Як і не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заявником не доведено, що відповідач має намір відчужити майно.

Сама тільки наявність спору між сторонами не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб.

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не доведено співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі №569/18874/25 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя -