Справа № 932/5943/24
Провадження № 2/932/2200/24
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Ярощук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Карапиш А.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

установив:

Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позовної заяви Позивач зазначає, що 02 грудня 2016 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та Відповідачем укладено кредитний договір №С03.215.72316.

17 листопада 2023 року укладено договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до Позивача. Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу Позивач набув право вимоги до Відповідача за кредитним договором №С03.215.72316 від 02.12.2016 року у сумі 19 007 грн 65 коп, із яких:

- 7200 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 11 807, 65 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, визначені кредитним договором.

Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь визначену суму заборгованості.

Процесуальні дії

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 19 007, 65 гр. за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи.

У судове засідання не з`явились Позивач та Відповідач.

Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подавав.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному проваджені належним чином, направленням кореспонденції на адресу реєстрації ( АДРЕСА_1 , зареєстрований з 16.05.2003 року), однак у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

До суду повернулися судові конверти із відміткою «закінчення строку зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Докази, досліджені судом

1.Договір №С03.215.72316 від 02.12.2016, відповідно до якого між АТ «Ідея Банк» та Відповідачем було укладено кредитний договір та встановлено кредитний ліміт на час укладання Угоди у розмірі 5000 грн. банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня. Банк надає кошти клієнту, шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку.

2. Паспорт Відповідача

3. Тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку. Визначено пільговий період для погашення заборгованості по кредитному ліміту 92 дні, відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 48%.

4. Згода фізичної особи клієнта банку

5. Довідка -повідомлення, згідно із якою надано детальний розпис сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки

6. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №С03.215.72316 від 02.12.2016 за період з 17.11.2023 по 30.04.2024, складений ТОВ «ФК» «ЄАПБ», згідно із яким сума загальної заборгованості станом 17.11.2023 перед АТ «ІДЕЯ БАНК» склала 19007, 65 грн, станом на 30.04.2024 перед Позивачем -19007, 65 грн.

7. Договір факторингу №17112023 від 17 листопада 2023 року, відповідно до умов якого АТ «ІДЕЯ БАНК» передало Позивачу право вимоги.

8. Витяг із Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №17112023 від 17 листопада 2023 року, згідно із яким передано право вимогу до ОСОБА_1 у розмірі 19 007,65 грн.

9. Платіжна інструкція №20494 про оплату за відступлення права вимоги зг. Договору факторингу №17112023 від 17.11.2023

Фактичні обставини, встановлені судом

02 грудня 2026 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №С03.215.72316 від 02.12.2016, відповідно до якого встановлено кредитний ліміт на час укладання Угоди у розмірі 5000 грн. Визначено пільговий період для погашення заборгованості по кредитному ліміту 92 дні, відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 48%.

17 листопада 2023 року укладено договір факторингу №17112023 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та Позивачем.

До матеріалів справи додано розрахунок заборгованості, який складений Позивачем, а не клієнтом. Фактично суд позбавлений можливості встановити за який конкретно утворилася сума боргу за основного боргу у розмірі 7200 грн, оскільки відповідно до умов самого договору №С03.215.72316 від 02.12.2016, тіло кредиту складає 5000 грн. Відповідно і відсутні розрахунки нарахування відсотків.

Окрім того, Позивачем не надано руху коштів за рахунком Відповідача, що позбавляє суд встановити факт реального перерахування коштів на рахунок Відповідача, у той же час, відповідно до розділу першого Договору факторингу №17112023 від 17.11.2023 Фактор від Клієнта мав отримати Договори з усіма супутніми документами.

Також судом встановлено, що доданий договір факторингу №17112023 від 17.11.2023 до позовної заяви наданий суду із прихованням важливої інформації. Зокрема, у Розділу 3 «Фінансування» стерто інформацію щодо суми фінансування. У розділі №4 «Умови платежів та порядок здійснення розрахунків», стерта інформація щодо розміру фінансування, яку Фактор зобов`язаний сплатити Клієнту шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта упродовж 3 робочих днів після отримання реєстру боржників. За встановлених обставин, суд позбавлений можливості встановити чи вся сума була сплачена за договором факторингу, а платіжна інструкція №20494 лише підтверджує суму у розмірі 3 633 000 грн, однак остання не підтверджується умовами розділів 3 та 4 договору факторингу.

Висновки суду

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до статті 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним із моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Обов`язок повернути кошти у строк, визначений договором, виникає у Позичальника з моменту отримання коштів за договором позики.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними, в постанові від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17 договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

Предметом доказування у справі є факт укладення кредитних договору між Відповідачем і АТ «ІДЕЯ БАНК» та отримання Відповідачем коштів на виконання цього кредитного договору.

Відповідно до договору, на який посилається Позивач, АТ «ІДЕЯ БАНК» мало перерахувати кредитні кошти в безготівковій формі на рахунок Відповідача, який банк відкрив клієнту як поточний рахунок НОМЕР_1 .

Таким чином, в цих конкретних відносинах договір про надання кредиту сам по собі не підтверджує факт передачі коштів Відповідачеві, а відповідні платежі мали бути здійснені після укладення договору в безготівковій формі на рахунок Відповідача.

Згідно із ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем не надано доказів перерахування АТ «ІДЕЯ БАНК» коштів на виконання умов кредитного договору на рахунок Відповідача.

У позовній заяві Позивач також не посилається на факт переведення коштів Відповідачеві, не вказує про дату, час здійснення такої операції та картки Відповідача, на яку здійснено переведення коштів.

У зв`язку із викладеним, Суд вважає недоведеним факт надання Відповідачеві кредитних коштів за спірним договором та, як наслідок, недоведеним є факт виникнення у Відповідача заборгованості за спірним договором перед АТ «ІДЕЯ БАНК» .

В зв`язку із недоведеностю виникнення у АТ «ІДЕЯ БАНК» права вимоги до Відповідача, таке право відсутнє і у Позивача на підставі договору факторингу.

Таким чином, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Окрім того, частиною 1статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Однак, судом не вдалося встановити реальну суму фінансування за договором факторингу, а відповідно і факт виконання вимог договору щодо перерахування повної суми фінансування на рахунок клієнта, що є самостійною підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом із тим, суд зауважує, що ні під час звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів за договором про надання кредитів (первинних бухгалтерських документів).

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №755/18920/18).

Щодо судового збору

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в позовних вимогах відмовлено, то судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на Позивача.

Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору у розмірі 3028 гривень залишаються на Позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями12,133,141,258,259,265,268,280-282,284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники по справі:

Позивач: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, адреса для листування: Київська область, м. Бровари, вул. Ліслва, буд. 2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду ухвалено 06.10.2025.

Суддя Оксана ЯРОЩУК