КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/8912/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025року місто Київ

справа 752/8292/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж.І., повний текст рішення складено 14 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року позивач ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь:

заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з управління будинком по квартирі АДРЕСА_1 та паркомісця № НОМЕР_1 за період з 01травня 2020 року по 30квітня 2024 року у розмірі 52742,60 грн.;

3% річних у розмірі 861,06 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 1792,92 грн. за період з травня 2020 року по січень 2022 року та з січня 2024 року по квітень 2024 року.

В обґрунтування вимог посилався на те, що на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 03 квітня 2019 та договору від 10 квітня 2019, укладеного з ОСББ «Дипломат Хол», позивач є виконавцем послуг у багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, на його прилеглій прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказував, що відповідно до п.10 договору, кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, протоколу №20/17.12 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 02 січня 2021 року встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку.

Зазначав, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та паркомісця № НОМЕР_1 , розташованих у вказаному багатоквартирному будинку.

Посилався на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання по оплаті за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість у розмірі 52742,60 грн.

Вважає, що відповідач також відповідно до статті 625 ЦК України повинен сплатити суму заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року позов ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з травня 2020 року по квітень 2024 року у сумі 52742,60 грн., інфляційне збільшення за період з травня 2020 року по січень 2022 року та з січня 2024 року по квітень 2024 року сумі 1792,92 грн., 3% річних за період з травня 2020 року по січень 2022 року та з січня 2024 року по квітень 2024 року у сумі 861,06 грн. та судові витрати у розмірі 8028 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» додаткові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Відмовлено в задоволенні решти вимог заяви.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що реєстри АТ «Укрпошта» не є достатнім доказом факту направлення відповідачу копій рішень об`єднання, оскільки вони лише свідчать про факт відправлення кореспонденції, але не містять інформації про конкретний перелік документів, які були надіслані.

Вказувала, що позивач не надав жодного документа за підписом голови правління ОСББ «Дипломат хол», який би підтверджував заборгованість відповідача. Відтак, відсутній належний доказ наявності боргу.

Зазначала, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач мав звернутися до суду щодо стягнення 3% річних у межах річного строку давності, тобто вимога може бути розглянута лише за період з 30 квітня 2023 року.

Вважає, що вимога позивача щодо штрафних санкцій за період з 01 травня 2020 року по 31 березня 2023 року не може бути задоволена судом.

21 березня 2025 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість. Вказував на те, що галузеве законодавство передбачає принцип свободи підписання договорів на підставі волевиявлення співвласників згідно рішень загальних зборів та їх обов`язковому виконанню всіма співвласниками. Договором про надання послуг управління від 10 квітня 2019 року чітко визначений перелік житлових та послуг управління та співвласника ОСОБА_6 було проінформовано щодо результатів голосування співвласників від 03 квітня 2019 року, що підтверджується зведеним реєстром ПАТ «Укрпошта» рекомендованих відправлень.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов'язує.

Згідно статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов'язку власника нести усі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п.10 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

В силу положень ч.1 ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

У постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» є виконавцем комплексного обслуговування об`єктів та працює в галузі житлово-комунального господарства з наданням послуг управління, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Дипломат Хол» №9/19.03 від 03 квітня 2019 року ТОВ «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» визначено виконавцем послуг управління та житлово-комунальних послуг багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Вказане також підтверджується договором з ОСББ «ДИПЛОМАТ ХОЛ» від 10 квітня 2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, згідно умов якого управитель (позивач) зобов`язується надати співвласникам послуги управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресом: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору.

Згідно з п.10 договору, кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку.

З 01 травня 2019 року ціна послуги з управління будинку становить: квартири (житлові приміщення) - 9,75 грн/l кв.м, машино-місце (паркомісце підземного паркінгу) - 9,87 грн/l кв.м.

Протоколом №20/17.12 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 02 січня 2021 року та відповідно до п. 10 Договору від 10 квітня 2019 року, Додаткової угоди №1 від 04 січня 2021 року до Договору, кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку.

З 04 січня 2021 року ціна послуги з управління будинку: квартири (житлові приміщення) - 11,71 грн/l кв.м, машиномісце (паркомісце підземного паркінгу) - 11,71 грн/l кв.м.

Розпорядженнями Київської міської державної адміністрації №490 від 05 березня 2021 року та №2089 від 30 вересня 2021 року встановлений тариф на комунальну послугу «теплова енергія», послуги з постачання гарячої води - 1 659,10 грн/l Гкал.

Зазначені рішення зборів щодо встановлення тарифів за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, комунальної послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води та вивезення сміття на момент розгляду справи є чинними і не скасовані у визначений законом спосіб.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2022 року у справі №910/7780/21 доведено правомірність та законність проведених загальних зборів та результатів голосування співвласників від 03 квітня 2019 року та 02 січня 2021 року, оформлених Договорів щодо надання житлово-комунальних та послуг управління ТОВ «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 . Рішення не оскаржені в касаційному порядку та є такими, що набрали законної сили.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та паркомісця АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19 вересня 2018 року №138369582, а отже є споживачем наданих позивачем послуг.

Відповідно до розрахунку, виконаного ТОВ «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» заборгованість відповідача за період з 01 травня 2020 року по 30 квітня 2024 року за послуги складає 52742,60 грн.

Доказів на спростування розміру заборгованості, яка зазначена у розрахунку, наданим позивачем, відповідач не надав.

Встановивши, що ОСОБА_7 є споживачем житлово-комунальних послуг та послуг з управління будинком по квартирі АДРЕСА_1 та паркомісця №85, оплату яких останній вчасно та регулярно не здійснював, що призвело до утворення заборгованості, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 52742,60 грн.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про ненадання позивачем послуг та надання послуг неналежної якості, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки надані стороною відповідача акти від 04 серпня 2023 року та від 04 серпня 2023 року складені та підписані лише мешканцями будинку, без участі представника ОСББ «Дипломат Хол» чи позивача. Будь яких інших належних доказів на підтвердження направлення на поштову адресу чи звернення до позивача з заявами щодо ненадання чи надання послуг неналежної якості відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що реєстри АТ «Укрпошта» не є достатнім доказом факту направлення відповідачу копій рішень об`єднання, оскільки вони лише свідчать про факт відправлення кореспонденції, але не містять інформації про конкретний перелік документів, які були надіслані, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що співвласника ОСОБА_6 було проінформовано щодо результатів голосування співвласників від 03 квітня 2019 року, що підтверджується зведеним реєстром ПАТ «Укрпошта» рекомендованих відправлень (номер відправлення 911 від 11 квітня 2019 року) та проінформовано щодо результатів голосування співвласників від 17 грудня 2020 року, що підтверджується зведеним реєстром ПАТ «УКРПОШТА» рекомендованих поштових відправлень (номер відправлення 222 від 08 січня 2021 року).

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат за період з травня 2020 року по січень 2022 року та з січня 2024 року по квітень 2024 року, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Однак, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.»

Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Місто Київ не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309.

Отже, законодавець на рівні акту Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3% річних, і такі положення до внесення змін доПостанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року стосувались території міста Києва, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року підлягає застосованню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року до 29 грудня 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат за період з травня 2020 року по січень 2022 року та з січня 2024 року по квітень 2024 року, наданих позивачем, оскільки він відповідає вимогам Закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач мав звернутися до суду щодо стягнення 3% річних у межах річного строку давності, тобто вимога може бути розглянута лише за період з 30квітня 2023 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки до правовідносин, визначених ст.625 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності у три роки, а тому стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову.

Крім того, 3%річних та інфляційні втрати не є пенею, а є окремими компенсаційними виплатами, які стягуються на суму основного боргу.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaariv. Finland, № 49684/99, § 2)).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: