Справа № 275/587/25
22 вересня 2025 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В.,
зі секретарем судових засідань Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
Стислий виклад позиції позивача
10.04.2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №10.04.2021-100004691 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 11 000 грн. зі строком користування 70 календарних днів (періоди користування кожні 14 днів), за процентною ставкою 419,75% річних.
Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 19 855 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11 000 грн., заборгованість за відсотками 8 855 грн.
30.11.2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №301121-1, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий Центр» передало ТОВ «Новий Колектор» належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ «Новий Колектор» прийняв належні ТОВ «Споживчий Центр» права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1
27.03.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0659-6827, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. зі строком користування кредитом - 14 календарних днів та за процентною ставкою 2% в день. Передбачено проценти за користування чужими грошовими коштами за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування кредитом по дату фактичного повернення всієї суми. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за ч.2 ст.625 ЦКУ не може перевищувати 200% від суми кредиту.
Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 9 000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000 грн., заборгованість за відсотками 6 000 грн.
26.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №УКФ-261224-2, відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» передало ТОВ «Новий Колектор» належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ «Новий Колектор» прийняв належні ТОВ «Укр Кредит Фінанс» права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 .
Враховуючи, що заборгованість за договорами не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 та №0659-6827 від 27.03.2021 у загальному розмірі 28 855 грн.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 23.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про проведення розгляду справи без участі представника позивача та вказав, що позов підтримує в повному обсязі. Заперечень проти винесення судом заочного рішення не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належними чином в порядку ст. ст. 128 131 ЦПК України, шляхом надсилання судових повісток на зареєстровану адресу проживання, на наявні в матеріалах справи інші засоби зв`язку. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
16.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та повідомив про оголошення повного судового рішення 22.09.2025.
Фактичні обставини встановлені судом
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 10.04.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) №10.04.2021-100004691, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором R865. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності; спосіб надання позичальнику коштів - перерахування на рахунок позичальника; сума кредиту 11 000 грн.; строк користування кредитом 70 календарних днів; процентна ставка 419,75% річних; погашення відбувається за графіком: 5 платежів кожні 14 днів по 3 971 грн. (а.с. 21, 22, 23-24, 25).
10.04.2021 на картку/рахунок НОМЕР_1 здійснено переказ в сумі 11 000 грн. з призначенням «видача по договору №10.04.2021-100004691», що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» (а.с.20) та карткою карткою субконто за період з 10.04.2021 по 17.06.2025 (а.с.13).
Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконував та, відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 становить 19 855 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11 000 грн, заборгованість за відсотками 8 855 грн. (а.с.15).
30.11.2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №301121-1, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий Центр» передало ТОВ «Новий Колектор» належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ «Новий Колектор» прийняв належні ТОВ «Споживчий Центр» права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 (а.с. 16-19, 28-29).
Відповідачу 30.11.2021 направлено повідомлення про відступлення права вимоги до договором факторингу №301121-1 від 30.11.2021 та вимогу про сплату заборгованості з реквізитами ТОВ «Новий колектор» (а.с. 14).
27.03.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0659-6827, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. зі строком користування кредитом - 14 календарних днів та за процентною ставкою 2% в день. Передбачено проценти за користування чужими грошовими коштами за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування кредитом по дату фактичного повернення всієї суми. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за ч.2 ст.625 ЦКУ не може перевищувати 200% від суми кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А470 (а.с. 39).
Невід`ємною частиною кредитного договору №0659-6827 від 27.03.2021 є правила надання споживчих кредитів та паспорт споживчого кредиту, з якими відповідач ознайомився перед підписанням договору (а.с.40-45, 45 зв.-46).
Порядок дій щодо укладення кредитного договору №0659-6827 від 27.03.2021 викладено в моніторингу дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі creditkasa.ua (а.с.47).
27.03.2021 за допомогою платіжної системи LIQPAY на картку/рахунок НОМЕР_1 здійснено переказ в сумі 3 000 грн. за договором №0659-6827 від 27.03.2021, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.33).
З розрахунку заборгованості за договором №0659-6827 від 27.03.2021 встановлено, що з 27.03.2021 по 04.07.2021 ОСОБА_1 щоденно нараховувалися відсотки за ставкою 2% в день на загальну суму 6 000 грн., погашень, пролонгацій за договором не зафіксовано, заборгованість відповідача становить 9 000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000 грн, заборгованість за відсотками 6 000 грн. (а.с.52-65).
26.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №УКФ-261224-2, відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» передало ТОВ «Новий Колектор» належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ «Новий Колектор» прийняв належні ТОВ «Укр Кредит Фінанс» права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором №0659-6827 від 27.03.2021 (а.с. 34-38, 50-51).
Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконував та, відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором №0659-6827 від 27.03.2021 становить 9 000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000 грн, заборгованість за відсотками 6 000 грн. (а.с.32).
Інших доказів по суті спору суду не надано.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Укладення кредитного договору №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» та кредитного договору №0659-6827 від 27.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в електронній формі узгоджується з письмовими доказами по справі: договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» і паспортом споживчого кредиту до нього, підписаними електронним підписом одноразовим ідентифікатором R865 та договором №0659-6827 від 27.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і паспортом споживчого кредиту до нього, підписаними електронним підписом одноразовим ідентифікатором А470; відповідачем не надано заперечень щодо підписання договорів.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір позики, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд вважає укладеними договори №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» та №0659-6827 від 27.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та, зокрема, визнає доведеним перерахування первісними кредиторами ОСОБА_1 коштів за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 в сумі 11 000 грн. та за договором №0659-6827 від 27.03.2021 в сумі 3 000 грн., оскільки це підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк», карткою субконто за період з 10.04.2021 по 17.06.2025, довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс». При цьому суд враховує, що стороною відповідача не надано доказів на спростування інформації про інше цільове призначення коштів, отриманих 10.04.2021 та 27.03.2021 або про неналежність даної картки відповідачу.
У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.
Відповідно частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Оскільки матеріали справи не містять та відповідачем не надано інформації про погашення відповідачем коштів за основним боргом за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 в сумі 11 000 грн. та за договором №0659-6827 від 27.03.2021 в сумі 3 000 грн., суд приходить до висновку про доведеність наявності заборгованості відповідачем за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 в сумі 11 000 грн. та за договором №0659-6827 від 27.03.2021 в сумі 3 000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що проценти за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 в сумі 8 855 грн. та за договором №0659-6827 від 27.03.2021 в сумі 6 000 грн. нараховані відповідачу в межах строків кредитування і умов договорів та не суперечать нормам чинного законодавства. При цьому, пеня на підставі ст. 625 ЦК та п. 11.1 Договору від 27.03.2021 нарахована до 24.02.2022.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договорами факторингу №301121-1 від 30.11.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» та №УКФ-261224-1 від 26.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор» підтверджено набуття права вимоги ТОВ «Новий колектор» до ОСОБА_1 за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 в загальній сумі 19 855 грн. та за договором №0659-6827 від 27.03.2021 в загальній сумі 9 000 грн.
З урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено укладення в електронній формі кредитних договорів №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 та №0659-6827 від 27.03.2021, перерахування коштів на картку/рахунок НОМЕР_1 в сумі 11 000 грн. та 3 000 грн., нарахування процентів на визначених кредитними договорами та прийнятих відповідачем умовах, набуття права вимоги за договорами факторингу №301121-1 від 30.11.2021 та №УКФ-261224-1 від 26.12.2024 ТОВ «Новий колектор». Розмір заборгованості відповідає умовам договорів №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 та №0659-6827 від 27.03.2021, підстав для звільнення відповідача від відповідальності за договорами не встановлено.
Отже, позовні вимоги ТОВ «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 та №0659-6827 від 27.03.2021 в сумі 28 855 грн. підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 514, 610, 612, 625, 629, 1049, 1054, 1077, 1082, 1081 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 та №0659-6827 від 27.03.2021 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитними договорами №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 та №0659-6827 від 27.03.2021 в сумі 28 855 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: за договором №10.04.2021-100004691 від 10.04.2021 19 855,00 грн., за договором №0659-6827 від 27.03.2021 9 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне заочне рішення складено 22.09.2025.
Сторони у справі:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя П.В. Миколайчук