ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8113/25 Справа № 216/2222/24 Суддя у 1-й інстанції - Стартанович Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 216/2222/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

скаржник ОСОБА_1

заінтересована особа старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговська-Харітонова Яна Олексіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року, яка постановлена суддею Стартановичем Д. В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 червня 2025 року,

УСТАНОВИВ:

26 травня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського - районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою про визнання незаконною та протиправною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни, зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії та стягнення моральної шкодив якій просила суд визнати незаконною та неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Пироговська-Харітонової Я.О. у зв`язку з неналежним виконанням покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків під час виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року по справі № 216/2222/24, постановленої судом під час здійснення контролю за виконанням рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року по справі № 216/2222/24 з вимогою зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговську-Харітонову Я.О. прийняти Виконавчі листи про стягнення з російської федерації на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 1 990 149,79 доларів США (один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч сто сорок дев`ять доларів США 79 центів), що підлягає сплаті у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом Національного банку України, встановленого на день здійснення платежу та про стягнення з російської федерації на її користь моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5 200 000,00 (п`ять мільйонів двісті тисяч) гривень - до виконання та ухвалити постанову про відкриття виконавчого провадження за даними Виконавчими листами, виданими 26 вересня 2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Також просила стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на свою користь 10 грн моральної (немайнової шкоди) за неналежне виконання старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків, що стосуються прийняття Виконавчих документів, виданих 26 вересня 2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О. очевидна, оскільки а ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а ні повідомлень щодо виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року по справі № 216/2222/24 на її адресу від державного виконавця не надходило.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О., задоволено частково.

Визнано незаконною та неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О. у зв`язку з неналежним виконанням покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків під час виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року по справі № 216/2222/24, постановленої судом під час здійснення контролю за виконанням рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року по справі № 216/2222/24 з вимогою зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговську-Харітонову Я.О. прийняти Виконавчі листи про стягнення з російської федерації на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 1 990 149,79 доларів США (один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч сто сорок дев`ять доларів США 79 центів), що підлягає сплаті у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом Національного банку України, встановленого на день здійснення платежу та про стягнення з російської федерації на її користь моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5 200 000,00 (п`ять мільйонів двісті тисяч) гривень - до виконання та ухвалити постанову про відкриття виконавчого провадження за даними Виконавчими листами, виданими 26 вересня 2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В іншій частині скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговська-Харітонова Я.О., в інтересах якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, порушення норм матеріального права, просить колегію суддів скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволення скарги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 направила до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для примусового виконання два виконавчих листи № 216/2222/24, виданих 26 вересня 2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого року Дніпропетровської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди за однією заявою.

10 квітня 2025 року ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/2222/24 задоволено скаргу в порядку контролю за виконанням рішення суду ОСОБА_1 .

На час розгляду скарги ОСОБА_1 05 червня 2025 року у Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/2222/24 ухвалою Дніпровського апеляційним судом від 27 травня 2025 року у справі № 216/2222/24 було витребувано з Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 216/2222/24 за скаргою ОСОБА_3 щодо невиконання ухвали суду від 10 квітня 2025 року, яка оскаржена в апеляційному порядку та суд апеляційної інстанції з цих підстав витребував справу.

04 червня 2025 року, до судового засідання з розгляду скарги ОСОБА_1 , представником державного виконавця до суду направлено клопотання про зупинення провадження з розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої 26 травня 2025 року, яке не було задоволено. Відмовляючи в задоволення клопотання державного виконавця та приймаючи рішення по скарзі ОСОБА_1 ще до закінчення встановленого процесуального строку суд не надав можливості державному виконавцю надати пояснення щодо обставин, викладених у скарзі.

Апеллянт зазначає, що визнання дій державного виконавця незаконними не передбачено нормами ЦПК України за скаргою на дії державного виконавця. Крім того, оскаржена ухвала не передбачає постанови про усунення порушення державним виконавцем, тобто не має ніяких юридичних наслідків і не відновить порушене право заявника. З наведених підстав ухвала Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року у справі № 216/2222/24 підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Ухвала суду першої інстанції не оскаржена в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року задоволено скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та протиправною бездіяльність та зобов`язати державного виконавця вчинити певні дії, заінтересована особа: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговська-Харітонова Я.О., та визнано незаконною та протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О. щодо направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення про повернення їй виконавчого документу без прийняття до виконання замість постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговську-Харітонову Я.О. прийняти Виконавчі листи про стягнення з російської федерації на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 1 990 149,79 доларів США (один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч сто сорок дев`ять доларів США 79 центів), що підлягає сплаті у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом Національного банку України, встановленого на день здійснення платежу та про стягнення з російської федерації на її користь моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5 200 000,00 (п`ять мільйонів двісті тисяч) гривень - до виконання та ухвалити постанову про відкриття виконавчого провадження за даними Виконавчими листами, виданими 26 вересня 2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

26 травня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського - районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою про визнання незаконною та протиправною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни з посиланням на те, що бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О. очевидна, оскільки а ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а ні повідомлень щодо виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року по справі № 216/2222/24 на її адресу від державного виконавця не надходило.

Задовольняючи частково подану 26 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та протиправною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Я.О., суд першої інстанції погодився з доводами скаржника про те, що бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О. очевидна, оскільки а ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а ні повідомлень щодо виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року по справі № 216/2222/24 на адресу суду від державного виконавця не надходило.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу вимог ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Нормою ст. 453 ЦПК України встановлено, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 квітня 2025 року скаржник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої, на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяв Мироненко С.М., направила старшому державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговській-Харітоновій Я.О. заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року разом з копією ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року, якою зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговську-Харітонову Я.О. прийняти Виконавчі листи про стягнення з російської федерації на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 1 990 149,79 доларів США (один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч сто сорок дев`ять доларів США 79 центів), що підлягає сплаті у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом Національного банку України, встановленого на день здійснення платежу та про стягнення з російської федерації на її користь моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5 200 000,00 (п`ять мільйонів двісті тисяч) гривень - до виконання та ухвалити постанову про відкриття виконавчого провадження за даними Виконавчими листами, виданими 26 вересня 2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.7).

Вказана заява з копією ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року отримана 09 травня 2025 року старшим державним виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговською-Харітоновою Я.О. (а.с.8).

Отже, відповідно до ст. 453 ЦПК України, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговською-Харітоновою Я.О., не пізніше ніж у десятиденний строк, необхідно було повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, чого державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговською-Харітоновою Я.О. зроблено не було.

Натомість, замість виконання вимог ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року, яка набрала чинності 28 квітня 2025 року, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговською-Харітоновою Я.О. оскаржила вказану ухвалу.

Положенням частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та за порядком, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Наведене свідчить про бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О., оскільки ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а ні повідомлень щодо виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року по справі № 216/2222/24 на адресу суду від державного виконавця не надходило.

При цьому оскарження ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року, яка набрала чинності 28 квітня 2025 року, та її подальше скасування, після постановлення даної оскаржуваної ухвали, не звільняло старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Пироговської-Харітонової Я.О. від її виконання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не свідчать не про те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального чи матеріального права, відтак колегія суддів їх відхиляє.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року, в оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: