КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/8369/19

номер провадження №22-ц/824/6253/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року /суддя Ольшевська І.О./

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 сезони» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просили стягнути з відповідача як правонаступниці померлого ОСОБА_2 на свою користь основний борг зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2017р. по 29.11.2021р. в сумі 12 756,03 грн., 3% річних, нарахованих на суму основного боргу за період з 01.09.2017р. по 29.11.2021р., в сумі 777,22 грн., інфляційні витрати, нараховані на суму основного боргу за період з 02.09.2017р. по 29.11.2021р., в сумі 4 125,59 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача основний борг зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2017р. по 31.03.2024р. в сумі 33 551,88 грн., 3% річних, нарахованих на суму основного боргу за період з 01.09.2017р. по 31.08.2023р., інфляційні витрати, нараховані на суму основного боргу за період з 01.09.2017р. по 31.08.2023р., в сумі 4 224,01 грн., а також судові витрати. /т. 3 а.с. 1-2/

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» основний боргу у розмірі 46 307,91 грн., 3% річних у розмірі 1 624,17 грн., інфляційні витрати в розмірі 8 349,60 грн., судовий збір 1 921,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянтка посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, що є обов`язковою умовою відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відсутні докази прийняття апелянткою спадщини від ОСОБА_2 , що виключає її правонаступництво. Апелянтку не повідомлено про місце, дату і час судового засідання, що порушує ст. 211 ЦПК України. Суд неправильно застосував норми щодо відповідальності співвласника, не врахувавши пропорційність часток у спільній власності. Апелянтка вказує на порушення норм матеріального права (ст.ст. 1, 5, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 355, 356, 360, 1216, 1218, 1226, 1268 ЦК України) та процесуального права (ст.ст. 55, 211, 223 ЦПК України).

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні в частині пропорційності часток, на підставі наступного.

Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку на праві спільної сумісної власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав. /т. 1 а.с. 5/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

05.06.2023 судом залучено ОСОБА_1 як правонаступницю ОСОБА_2 .

Письмовий договір про надання послуг з утримання будинку між позивачем та відповідачами не укладався.

Згідно з протоколами загальних зборів ОСББ №2/2017 від 09.12.2017, №3/2018 від 08.12.2018, №4/2019 від 07.12.2019 затверджено кошториси та розміри внесків на утримання будинку.

Позивач стверджує, що відповідачка не сплачувала внески, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 46 307, 91 грн, за період з 01.09.2017 по 31.03.2024, а також 3% річних та інфляційні витрати. Відповідачка не надала контррозрахунку заборгованості, але у відзиві на позов зазначала, що позивач не довів надання послуг належної якості та існування договірних відносин.

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст.ст. 509, 526, 625 ЦК України про те, що зобов`язання виникає з договору або закону, виконується належним чином, а за прострочення грошового зобов`язання нараховуються 3% річних та інфляційні витрати; ст.ст. 11, 382 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки можуть виникати з актів законодавства, а співвласники багатоквартирного будинку несуть витрати на утримання спільного майна; ст.ст. 1, 4, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» про те, що ОСББ створюється для управління спільним майном, а співвласники зобов`язані сплачувати внески; ст.ст. 1, 5, 7, 12, 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» про те, що житлово-комунальні послуги надаються на договірних засадах, але споживач зобов`язаний оплачувати отримані послуги; ст. 162 Житлового кодексу України про те, що власник зобов`язаний сплачувати за комунальні послуги.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що ОСОБА_1 як співвласниця квартири АДРЕСА_2 та правонаступниця ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати внески на утримання будинку незалежно від наявності договору, оскільки такий обов`язок виникає з актів цивільного законодавства (ст. 382 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Заборгованість підтверджена розрахунком позивача, не спростованим відповідачкою, що є підставою для задоволення позову.

Однак, апеляційний суд, вказує на те, що судом першої інстанції не звернуто уваги на частки та межі відповідальності боржників.

Зокрема, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності (ст. 356 ЦК України), їх частки в майні та відповідних зобов`язаннях вважаються рівними (по 1/2 кожному), якщо інше не встановлено. Відповідно, загальна заборгованість за внесками на утримання будинку та прибудинкової території повинна розподілятися пропорційно до цих часток. Частка ОСОБА_1 як співвласниці становить 1/2 від загальної суми боргу, 3% річних та інфляційних витрат, і стягується безпосередньо з неї як з поточного власника.

Щодо частки ОСОБА_2 , апеляційний суд враховує, що після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 була залучена як правонаступниця (ст. 1216 ЦК України, яка визначає спадкування як перехід прав та обов`язків померлого до спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, за винятком тих, що невіддільні від особи спадкодавця. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, спадкоємці, які прийняли спадщину, відповідають за боргами спадкодавця солідарно, але лише в межах дійсної вартості спадкового майна. Ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї у встановлений строк, а в даній справі доказів відмови від спадщини не надано, що підтверджує правонаступництво ОСОБА_1 , яка на момент смерті проживала разом зі спадкодавцем. Більше того, наявна копія спадкової справи, з якою вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем. /т. 2 а.с. 225/ Відсутність юридичного оформлення - свідоцтва про право на спадщину, не свідчить про її неприйняття.

Таким чином, стягнення частки боргу, що припадає на ОСОБА_2 (1/2 від загальної суми), з ОСОБА_1 як спадкоємця можливе виключно в межах вартості успадкованого майна, з метою захисту прав спадкоємця від перевищення відповідальності за боргами спадкодавця (ст. 1282 ЦК України, яка уточнює, що вимоги кредиторів задовольняються в межах вартості спадкового майна, а спадкоємець не відповідає своїм майном за боргами спадкодавця). Це кореспондує з принципом пропорційності та обмеженої відповідальності у спадкових відносинах, що не було враховано судом першої інстанції, через неправильне застосування норм матеріального права.

Водночас, доводи апеляційної скарги щодо відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, порушення норм процесуального права щодо неповідомлення про розгляд справи, а також щодо необґрунтованості висновків суду відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», обов`язок співвласників сплачувати внески на утримання будинку виникає з закону, а не виключно з договору, що спростовує доводи про необхідність укладення письмового договору. Щодо неповідомлення про судовий розгляд, матеріали справи (т. 1 а.с. 44, 50, 54, 58) свідчать про активну участь відповідачів, до моменту смерті ОСОБА_2 , які подавали численні заяви, відзив на позов (т. 1 а.с. 144) та зустрічний позов, не прийнятий судом, що підтверджує її обізнаність про провадження, а отже, відсутність порушення судом першої інстанції процесуальних норм.

Таким чином, зазначені доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторону апелянта, оскільки у матеріальних вимогах апеляційної скарги відмовлено.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року - змінити у другому пункті резолютивної частини, виклавши її наступним чином.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» основний борг у розмірі 23 153, 95 грн., 3% річних у розмірі 812, 08 грн., інфляційні витрати в розмірі 4 174, 80 грн., а всього 28 140, 84 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» основний борг у розмірі 23 153, 95 грн., 3% річних у розмірі 812, 08 грн., інфляційні витрати в розмірі 4 174, 80 грн., а всього 28 140, 84 грн. в межах вартості успадкованого майна після смерті ОСОБА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: