Справа № 215/4519/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд м. Кривого Рога Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Коноваленка М.І.,

за участю секретаря судового засідання: Коломійчук К.Ю.,

представник позивача, адвокат Мосійченко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою, в якій просить стягнути З ОСОБА_2 незаконно збережені ним кошти за рахунок позивача ОСОБА_1 , якими є заборгованість по аліментам у сумі 180 666,83грн., штрафу у сумі 35 038,12 грн. та неустойку (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з 15 травня 2012 року по 13 березня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рога Дніпропетровської області від 15.03.2011 року (Справа №2-1404/11), збільшено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина, ОСОБА_4 до частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.02.2011 до досягнення дитиною повноліття , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вищезазначеного рішення Тернівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження за №62447239. 13.03.2022, син ОСОБА_4 на утримання якого повинні були стягуватися аліменти, помер. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2011 у справі №2-1404/11, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , припинено. Державним виконавцем 18.04.2024 року виконавчий лист у ВП за №62447239 ОСОБА_1 , був повернутим у зв`язку з неможливістю з`ясувати місце проживання або знаходження боржника Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № заборгованість відповідача, станом на 14.06.2024 склала 180666,83 та штрафу у сумі 35 038,12грн. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати дитину в рівній з нею частині. Син ОСОБА_4 , проживав разом з позивачем до настання та перебував на повному її утриманні, тому вважає що відповідачем їй було завдано майнової шкоди у розуміння п.4 ст.1212 ЦК України внаслідок незаконного збереження ОСОБА_2 вищенаведених сум за рахунок ОСОБА_1 .. Також позовній заяві зазначається, що за порушення відповідачем аліментних зобов`язань, на підставі ст.196 СК України підлягає стягненню пеня у розмірі 180 666,83 грн. виходячи з розрахунку: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

Ухвалою суду від 16.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, з викладенням заперечень протии заявлених вимог та вказує, що позивачка не утримувала сина, тому як перебувала за кордоном, син весь час до моменту смерті проживав з матір`ю позивача, при цьому він періодично сплачував аліменти. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивачка звернулася з вимогою яку обґрунтовує незаконним збереженням грошових коштів яких в нього не могло бути за відсутністю доходу, при цьому здійснює розрахунок пені по аліментам. Також зазначає, що позивач здійснила розрахунок пені з 2012 року, тобто поза межами встановленого трьохрічного строку позовною давності, тому просить у задоволенні вимого відмовити у повному обсязі

Позивач ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в судовому засіданні 27.03.2025 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав та доводів викладених у позові.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та відповідні ним правовідносини, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4), приходився сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

На виконанні Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться Виконавчий лист № 2-1404/11, виданий 15.03.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 , щомісяця на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина: ОСОБА_4 , частину з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.02.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 с.5. що підтверджується роз`ясненнями Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.06.2024 року а.с.8-10.

Постановою державного виконавця від 18.04.2023, виконавчий лист №2-1404/11 від 15.03.2011 повернуто стягувану ОСОБА_1 а.с.7

Згідно із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Тернівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за період з 15.05.2012 року по 13.03.2022 року борг зі сплати аліментів складає 180666,83 грн.

Відповідно до розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, наданого представником позивача, загальна сума пені склала 2 284 009,78грн. а.с.16-29.

Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не сплачував.

Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Відповідач доказів регулярного належного фінансового утримання дитини за період з травня 2012 року по березень 2022 року, не надав. Належних доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не надано. Доводи відповідача щодо його непрацевлаштування та відповідно відсутності доходу як причини не сплати аліментів, суд відхиляє за відсутності доказів його непрацездатності.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Кількість днів прострочки порахована до дати фактичного перерахування відповідачем грошових коштів. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Застосовуючи дану норму закону, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, суд дійшов висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+ … (An?1%?Qn),де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, з розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з 15.05.2012 року по 13.03.2022 року пеня становить 2 284 009,78грн.

Суд перевіривши розрахунок пені за несплату аліментів, з травня 2012 року по березнь 2022 року, приймає його до уваги, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5ст. 81 ЦПК Українита враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, враховуючи що з вини відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість зі сплати аліментів, але сума неустойки (пені) перевищує суму 100 % заборгованості, до стягнення з відповідача на користь позивача належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 180666,83 грн., та відхиляє доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності за їх безпідставністю.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за аліментами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Сімейним кодексом України визначено право та способи захисту у спорах про стягнення аліментів, а також у спорах про стягнення заборгованості з аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Отже є два способи виконання обов`язку батьків, які проживають окремо, в утриманні дитини: за домовленістю (добровільно), або за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданною відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами.

Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує.

Отже у даній справі заборгованість за аліментами, стягнення якої не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року про стягнення аліментів, тому суду вважає за необхідне у цій частині позову відмовити.

Доводи представника позивача щодо «трансформування із сімейних у цивільно правові по відшкодуванню шкоди за наявності боргу» та застосування ст.1212 ЦК України, суд відхиляє, оскільки виконавче провадження не закінчено, а повернення виконавчого листа не позбавляє стягувача повторно пред`явити виконавчий документ, відповідно ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст..141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн..

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 180, 195, 196 СК України, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання6 АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати по аліментів за період з 15.05.2022 по 13.03.2022 в розмірі 180666 (сто вісімдесят тисяч шістсот шістдесят шість) грн 83коп.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено без проголоешння 23.09.2025

СУДДЯ: