ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9692/25

Провадження № 22-ц/820/1307/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Демчук В. М.,

з участю: заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року (суддя Павловська А. А.) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту смерті.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_6 , з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Роботине Запорізької області в районі проведення воєнних (бойових) дій.

В обґрунтування заяви зазначала, що з 17.06.1995 перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюб. Від спільного проживання народилися діти - син ОСОБА_7 1996 року народження, який помер, донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2008 року шлюб між ними розірвано. Проте подружні відносини не припинили, вели спільний побут, проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року у справі № 686/29336/24 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_6 з 01.11.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6 боронив державу Україна на сході у складі військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 при черговій перевірці позицій група з трьох військовослужбовців, у тому числі сержант ОСОБА_6 не вийшла на зв`язок. Була проведена розвідувальна авіарозвідка дроном та виявлені тіла трьох військовослужбовців, які евакуювати не вдалось через щільні обстріли.

Смерть сержанта ОСОБА_6 настала на території де ведуться активні бойові дії, на якій неможливо отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту загибелі ОСОБА_6 при виконанні обов`язків військової служби потрібно для реалізації права на отримання передбачених законодавством виплат.

Тому заявниця просила встановити факт смерті ОСОБА_6 , що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Роботине Запорізької області в районі проведення воєнних (бойових) дій, допустити негайне виконання рішення суду та направити його для виконання.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року заяву задоволено частково. Встановлено факт смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу населеного пункту Роботине Запорізької області. В задоволенні решти вимог відмовлено. Звернуто рішення суду до негайного виконання.

Міністерство оборони України, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги те, що наявні у матеріалах справи докази достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_6 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення настання смерті. Виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

У засіданні апеляційного суду заявниця і її представник апеляційну скаргу підтримали.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 2, 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.12.2024 у справі № 686/29336/24, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 01.11.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до акту службового розслідування, проведеного у в/ч НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11:40 при здійсненні оборонних дій поблизу населеного пункту Роботине було втрачено зв`язок з трьома військовослужбовцями, серед яких був ОСОБА_6 . При проведенні розвідки були виявлені тіла трьох військовослужбовців, серед яких було тіло ОСОБА_6 . Евакуювати тіла не вдалося з причини ведення активний бойових дій. Пошук ОСОБА_6 в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 25.08.2024 проводився, але результату не дав. Відомості про надходження його в лікарняні заклади та бюро судово-медичної експертизи не надходили. Підтвердження, що він перебуває в полоні, немає.

За результатами службового розслідування старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 вважається безвісти зниклим. Випадок вважається таким, що пов`язаний з бойовими ураженнями і діями з боку противника при виконанні обов`язків військової служби під час забезпечення і здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районі проведення бойових дій, при виконанні бойового завдання.

Згідно з листами Міністерства оборони України від 18.02.2025, 20.02.2025, 06.03.2025 ОСОБА_1 повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 зник безвісти в районі населеного пункту Роботине Запорізької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Відомості про надходження сержанта ОСОБА_6 в лікарняні заклади та бюро судово-медичної експертизи відсутні. Підтвердження, що він перебуває в полоні, немає.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша, друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе, якщо суд на підставі незаперечних доказів установить обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

В особливих випадках, коли є достатні підстави припускати смерть особи, суд може оголосити її померлою раніше, а саме не раніше шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на території, де перебувала особа або від дня події, що призвела до її загибелі внаслідок воєнних дій (див. постанову Великої палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22).

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Відповідно до положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, які апеляційний суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Заявниця просить встановити факт смерті ОСОБА_6 , що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Роботине Запорізької області в районі проведення воєнних (бойових) дій під час виконання бойового завдання, що підтверджується актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 . Як на правову підставу посилається на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України (встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті).

Надані заявницею докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_6 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення про його смерть.

Вказані вище вимоги закону та встановлені обставини суд першої інстанції при розгляді заяви не врахував.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанцій необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_6 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта