У Х В А Л А

30 вересня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст.ст.174-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири та стягнення внесеної передоплати,-

В С Т А Н О В И В :

До Деснянського районного суду м.Києва надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданий їх представником ОСОБА_3 , про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири та стягнення внесеної передоплати.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.42 та ч.1 ст.48 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вбачається з позову, позивачами та їх представником не дотримано вказаних положень ЦПК та не визначено процесуальний статус вказаних у позові заяві ПрАТ «ХК «Київміськбуд».

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачами не дотримано вимог ст.177 ЦПК України, а саме не надано копій позовної заяви з додатками для відповідача, про що свідчить перелік додатків до позовної заяви. Самостійне направлення позивачами копій позову з додатками відповідачу не передбачено чинним ЦПК України, а також перешкоджає виконанню вимог ч.2 ст.190 ЦПК України.

Також, позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви в порушення положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому ЗУ «Про судовий збір» розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив дві позовні вимоги, а саме: розірвання попереднього договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових сум в загальному розмірі 449 737,92 грн.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн. (розірвання договору) та за вимогу майнового характеру (стягнення суми) в розмірі 4497,38 грн. (стягнення суми). Загальний розмір судового збору за подання даного позову становить 5708,58 грн.

В той же час, позивачем ОСОБА_1 при поданні даного позову сплачено судовий збір в розмірі 4474,60 грн.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 1 233,98 грн. відповідно до ставок, визначених Законом України "Про судовий збір".

Крім того, прохальна частина позову містить клопотання позивачів про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно АТ «ХК «Київміськбуд» у порядку, передбаченому статтями 150-153 ЦПК України.

Слід звернути увагу на те, що частинами 1, 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтями 151, 152, 153 ЦПК України прямо визначено форму та зміст заяви про забезпечення позову та певні особливості щодо подання такої заяви як до відкриття провадження, так і на будь-якій стадії судового процесу, а також порядок її розгляду, в тому числі і з викликом особи, яка подала заяву.

Крім того, частиною 10 ст.153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вищенаведені норми ЦПК прямо встановлюють, що заяви про забезпечення позову мають бути оформлені окремим процесуальним документом із дотриманням вищенаведених норм щодо їх форми та змісту, а також порядку подання та сплати судового збору. Зазначення таких клопотань у позовній заяві загалом чинним ЦПК України не передбачено, що виключає можливість їх розгляду у такому вигляді із постановленням відповідної ухвали, оскільки це є прямим порушенням процесуальних приписів.

Оскільки питання розгляду клопотань про забезпечення позову без вчинення відповідної процесуальної дії прямо не врегульовано нормами ЦПК України, то слід застосувати ч.3 ст.182 ЦПК України, відповідно до якої заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відтак, оскільки дане клопотання заявлено без дотримання норм ст.ст.150, 151, 152 ЦПК України, то його розгляд по суті є неможливим, а також є неможливим його повернення, оскільки воно міститься безпосередньо у позовній заяві. Тому вказане клопотання слід залишити без розгляду та роз`яснити позивачам про наявність права на звернення до суду з відповідним клопотанням, що має відповідати вимогам вказаних норм.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення. Недоліки підлягають усуненню шляхом подання позовної заяви в новій редакції відповідно до кількості учасників судового розгляду із додатками, засвідченими належним чином, та подання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору за місцем розгляду справи в розмірі 1 233,98 грн.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири та стягнення внесеної передоплати - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: