ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/7886/19

Провадження № 22-ц/820/1605/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про відновлення системи централізованого опалення та стягнення заборгованості за надані послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2025 року (суддя Семенюк В.В.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року КП «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відновлення системи централізованого опалення.

В обґрунтування позову зазначалось, що 04.02.2010 між КП «Міськтепловоденергія» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення , згідно якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги, зокрема з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 .

05.11.2019 на адресу КП «Міськтепловоденергія» надійшов спрямований ОСОБА_1 акт відключення від системи централізованого опалення від 30.10.2019 року, в якому було зазначено, що в квартирі відповідача були відрізані від системи централізованого опалення п`ять приладів теплової енергії та встановлена автономна система опалення. Однак, обумовлений акт не був прийнятий комунальним підприємством до уваги, оскільки його було складено з порушенням вимог порядку відключення споживачів від системи ЦО та ГВП при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 № 169.

Крім того, 08.11.2019 КП «Міськтепловоденергія» на адресу ОСОБА_1 було надіслано листа за №01-10/2803, відповідно до якого відповідачу було роз`яснено порядок відключення квартир від централізованого опалення та запропоновано надати акт до 20.11.2019 про відключення квартири від ЦО, який має відповідати даному порядку, тобто підписаний власником квартири, представниками виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відключення.

21.11.2019 для перевірки обставин, викладених в акті відключення від системи центрального опалення від 30.10.2019 представниками КП «Міськтепловоденергія», в присутності ОСОБА_1 було проведено обстеження системи централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_2 , за його результатами було складено акт обстеження системи водопостачання, водовідведення та теплопостачання, згідно з яким було встановлено факт демонтування усіх приладів обігріву в обумовленій вищевказаній квартирі її власником.

Від`єднання квартири АДРЕСА_3 від системи теплопостачання було зроблено без дотримання будь-яких технічних умов, що призвело до порушення циркуляції теплоносія в сусідніх квартирах житлового будинку АДРЕСА_4 . При цьому, вказані обставини не заперечуються і самим ОСОБА_1 , про що свідчать його письмові пояснення в акті обстеження системи водопостачання, водовідведення та теплопостачання від 21.11.2019.

З урахуванням викладеного вище, такі дії ОСОБА_1 слід характеризувати як самовільне від`єднання від системи централізованого опалення. Зміни проведені ОСОБА_1 в належній йому квартирі призвели до порушення прав власників інших квартир багатоквартирного житлового будинку, а також до порушення санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку в цілому, тому ОСОБА_1 зобов`язаний привести систему централізованого опалення в належній йому квартирі до попереднього стану за власний рахунок.

А тому, звертаючись до суду, позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 привести централізоване опалення в належній йому квартирі АДРЕСА_2 до попереднього стану, а саме відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

10.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до КП «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним.

Вказував, що договір від 04.02.2010 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення, згідно якого відповідач зобов`язувався надавати йому послуги, зокрема, з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , він не укладав і не підписував, а ким його підписано йому невідомо. Таким чином, відповідач не зобов`язувався надавати йому послуги з постачання теплової енергії, а він відповідно отримувати їх, користуватись ними та оплачувати і оскільки його підпис на договорі відсутній, то і відсутнє його волевиявлення, як учасника правочину.

Крім того, вказував, що на адресу відповідача, ним було надіслано листа від 30.10.2019, в якому він повідомив про відключення в його квартирі п`яти приладів теплової енергії від центрального опалення. Будь-яких доказів, що проведені ним зміни в квартирі призвели до порушення прав власників інших квартир житлового будинку АДРЕСА_4 , а також порушення санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку в цілому, відповідачем не було надано.

Враховуючи викладене вище, просив суд визнати недійсним договір про надання послуг від 04.02.2010.

Крім цього, у вересні 2023 року КП «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги.

В обґрунтування позову зазначалося, що КП «Міськтепловоденергія» згідно з рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 27.10.2011 №1 надає послуги з постачання теплової енергії, постання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам (населенню) м. Кам`янець_подільський з урахуванням особливостей визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно-правовими актами.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення згідно з типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає позивач по АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Фактом приєднання відповідача до умов типових договорів є відкриття особового рахунку та фактичне отримання відповідачем комунальних послуг, а також періодична оплата ним комунальних послуг.

Однак, відповідач оплату за спожиті послуги своєчасно та в повному обсязі не вносив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 29784,94 грн, в тому числі за послугу з постачання теплової енергії - 28806,85 грн, за послугу з централізованого водопостачання - 90,93 грн, за послугу з централізованого водовідведення - 89,40 грн, за період з 01.11.2019 по 31.08.2023, за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії - 419,32 грн за період з 01.11.2019 по 31.08.2023, за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водопостачання - 64,89 грн, за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водовідведення - 155,16 грн за період з 01.03.2022 по 31.08.2023, внески за заміну вузла обліку теплової енергії - 120,85 грн, внески за обслуговування вузла обліку теплової енергії -37,54 грн за період з 01.12.2019 по 30.09.2021.

За період виникнення заборгованості від відповідача претензій та скарг щодо ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості послуг з постачання теплової енергії, з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у порядку встановленому статтею 27 Закону України 2189-VІІІ не надходило. Також, відповідач не відмовлявся від комунальних послуг в установленому законом порядку.

Враховуючи викладене, КП «Міськтепловоденергія» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 29784,94 грн та судові витрати.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2024 справу за позовом КП «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги об`єднано в одне провадження зі справою за позовом КП «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про відновлення системи централізованого опалення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним, об`єднаній цивільній справі присвоєно номер № 676/7886/19.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2025 року позов Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про відновлення системи централізованого опалення та стягнення заборгованості за надані послуги задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 привести централізоване опалення в належній йому квартирі АДРЕСА_2 , до попереднього стану, а саме, відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Міськтепловоденергія» заборгованість за надані послуги в розмірі 29784,94 грн, в тому числі: за послугу з постачання теплової енергії - 28806,85 грн, за послугу з централізованого водопостачання - 90,93 грн, за послугу з централізованого водовідведення - 89,40 грн, за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії - 419,32 грн, за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водопостачання - 64,89 грн, за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водовідведення - 155,16 грн, внески за заміну вузла обліку теплової енергії - 120,85 грн, внески за обслуговування вузла обліку теплової енергії -37,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Міськтепловоденергія» витрати по сплаті судового збору в сумі 4 605,00 грн. (1921,00 + 2684,00).

В позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про визнання договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити вимоги КП «Міськтепловоденергія», а саме стягнути з ОСОБА_1 362,82 грн заборгованості за послуги з теплопостачання теплової енергії за період січень 2021 року серпень 2023 року, в іншій частині позові відмовити, частково задовольнити зустрічний позов та визнати договір про надання послуг неукладеним. При цьому, посилається на незаконність рішення суду першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції встановивши, що спірний договір між сторонами не укладався, безпідставно відмовив в позові про визнання цього договору недійсним. В обґрунтування такої відмови безпідставно зазначено, що відсутність цього договору не звільняє відповідача-позивача від оплати наданих позивачем-відповідачем послуг взагалі.

Вказує, що КП Міськтепловоденергія не надавав скаржнику щомісяця рахунки на оплату комунальних послуг, такі розрахунки відсутні також і в матеріалах справи.

Вважає помилковими висновки суду першої інстанції, щодо обов`язку не порушувати права власників інших квартир, санітарно-технічні норми і правила експлуатації будинків, оскільки в рішенні не наведено жодного доказу, що автономне опалення в квартирі відповідача-позивача порушують норми законодавства. Більше того, звертає увагу суду, що, як видно з відомості споживання теплової енергії по буд. Ярослава Мудрого - 113 в цьому будинку 11 квартир мають автономне опалення, при чому у двох демоновано навіть стояки і це ніяк не шкодить власникам інших квартир, не порушує санітарно-технічні норми і правила експлуатації будинку.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній документ про відкриття особового рахунку ОСОБА_1 з постачання теплової енергії, відсутні докази нарахування позивачем щомісячної плати за спожиті комунальні послуги, відсутні докази набрання чинності актів Кам`янець-Подільської міської ради та її виконкому регуляторного характеру.

Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені у відзиві та додатковій заяві.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

КП «Міськтепловоденергія» відповідно до рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 27.10.2011 № 1 є виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії в м. Кам`янці-Подільському.

05.11.2019 на адресу КП «Міськтепловоденергія» надійшов, спрямований ОСОБА_1 акт відключення від системи централізованого опалення від 30.10.2019, складений власниками квартири в якому було зазначено, що в квартирі відповідача АДРЕСА_2 п`ять приладів теплової енергії були відрізані від системи централізованого опалення та встановлена автономна система опалення.( а.с. 6 т. 1)

Розглянувши наданий ОСОБА_1 акт від 05.11.2029, КП «Міськтепловоденергія» повідомила останнього, що такий акт не відповідає встановленому Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 №169, а тому не може бути підставою для припинення нарахування за послуги з ЦО та ГВП. (а.с. 8 т. 1)

Згідно з актом КП «Міськтепловоденергія» обстеження системи водопостачання, водовідведення та теплопостачання від 21.11.2019, на момент обстеження в квартирі демонтовані всі прилади обігріву батареї, стояки теплопостачання за ізольовані; рушник осушка демонтована, врізана металева труба для транзиту гарячої води на верхні поверхи для циркуляції теплоносія на рушникосушки поверхами вище. Дозволів, робочого проекту на демонтаж та втручання в систему теплопостачання немає. Обігрів квартири проводиться тепло насосом. (а.с. 7 т. 1)

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/123-23/11671-ПЧ від 03.11.2023, підпис у договорі, укладеному 04.02.2010 між ОСОБА_1 та КП «Міськтепловодоенергія» про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, постачання гарячої воли, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою., (а.с. 206-209 т. 1)

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 відповідачу нарахована заборгованість в сумі 29 784,94 грн., в тому числі: за послугу з постачання теплової енергії - 28 806,85 грн., за послугу з централізованого водопостачання - 90,93 грн., за послугу з централізованого водовідведення - 89,40 грн., за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії - 419,32 грн., за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водопостачання - 64,89 грн., за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водовідведення - 155,16 грн., внески за заміну вузла обліку теплової енергії - 120,85 грн, внески за обслуговування вузла обліку теплової енергії -37,54 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Вказана заборгованість утворилась у період з 01.11.2019 по 31.08.2023, який не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами. (а.с. 228-229 т. 1)

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи первісні позовні вимоги КП «Міськтепловоденергія», суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 , незважаючи на незаконне відключення квартири АДРЕСА_2 від мережі централізованого теплопостачання, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Таке самовільне відключення є протиправним та не тягне за собою зняття теплового навантаження на будинок й припинення нарахувань за користування централізованою системою опалення, а відтак і скасування нарахованого боргу. Тому наявні законні підстави для стягнення з відповідача заборгованість за надані послуги в розмірі 29784,94 грн та покладення обов`язку на відповідача щодо приведення системи централізованого опалення в належній йому квартирі АДРЕСА_2 , до попереднього стану.

Крім того, при відмові в задоволенні зустрічного позову, суд правильно виходив з того, договір є неукладеним та він не підлягає визнанню недійсним. Неукладеність договору про надання комунальних послуг не звільняє споживача від обов`язку сплати за них.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 1 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VІІІ), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Стаття 5 Закону №2189-VІІІ передбачає перелік житлово-комунальних послуг.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 цієї статті комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до статті 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VІІІ, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В силу статті 9 Закону №2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Із положень частини 1 статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (які були чинним на час самовільного відключення ОСОБА_1 квартири від централізованого опалення).

Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Згідно із пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядок відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 №169, визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Розділом ІІІ Порядку визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

Проте, відповідачем ОСОБА_1 такий порядок дотриманий не був.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, подані учасниками справи докази, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в сумі 29784,94 грн, оскільки ОСОБА_1 здійснив самовільне відключення квартири від мережі централізованого опалення, що не є підставою для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неукладеність відповідного договору про надання послуг, тому що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати наданих послуг.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не підписував договір, укладений 04.02.2010, про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, постачання гарячої воли, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведеннята, відповідно, істотних умов цих договорів не погоджував. Проте, це не звільняє його від обов`язку сплати таких послуг, а правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним. А тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем рахунків на оплату, оскільки обов`язок оплати наданих послуг не ставиться в залежність від факту вручення споживачу рахунку.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів відкриття особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 з послуг постачання теплової енергії, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Також не приймаються апеляційним судом до уваги доводи щодо відсутності доказів набрання чинності актами Кам`янець-Подільської міської ради та її виконкому, оскільки на законодавчому рівні закріплена чітка процедура розроблення та затвердження органом місцевого самоврядування власних регуляторних актів, зокрема й обов`язок оприлюднювати їх для можливості набрання ними чинності та подальшого застосування виключно в порядку та у спосіб, визначений законодавством, в свою чергу, відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи проти позовних вимог про стягнення заборгованості, на такі обставини в ході розгляду справи в суді першої інстанції не посилався, клопотання про витребування такої інформації від позивача не заявляв. Таким чином, не встановлено, що такі регуляторні акти не були офіційно оприлюднені органом та не були доведені до відома населення, і є нечинними.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай