справа № 2605/7014/12
головуючий у суді І інстанції Тиха О.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Глухової О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко Катерини Юріївни, заінтересована особа: Житлово-Будівельний кооператив "Суднобудівник-6",

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю., заінтересована особа: Житлово-Будівельний кооператив "Суднобудівник-6".

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю., заінтересована особа: Житлово-Будівельний кооператив "Суднобудівник - 6" повернуто скаржнику без розгляду.

Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що через невиконання стягувачем обов`язку відповідно до п.6 ст.14 ЦПК України зареєструвати свій електронний кабінет, скаржник відповідно до п.7 ст.43 ЦПК України на момент подання скарги була звільнена від обов`язку надсилання йому копій документів. Отже, відмова суду першої інстанції у прийняті скарги у зв`язку з не надсиланням її стягувачу є неправомірною та такою, що суперечить п.7 ст.43 ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну, що підтверджується звітом про доставку поштової кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи скаргу на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко Катерини Юріївни, заінтересована особа: Житлово-Будівельний кооператив "Суднобудівник-6", встановивши, що заінтересованими особами у скарзі зазначені стягувач - ЖБК «Суднобудівник-6», головний державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К. Ю., а копія скарги, згідно з додатками та квитанцією, була направлена лише представнику ОСОБА_2 , а не самому стягувачу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 448 ЦПК України, до скарги не долучено докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, а саме ЖБК «Суднобудівник-6». Також суд зазначив, що матеріали скарги не містять документів, які б підтверджували повноваження представника, що діє в інтересах ЖБК «Суднобудівник-6» саме у даній справі.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями частини п`ятої статті 448 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/ або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Отже, скарга у виконавчому провадження за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 448 ЦПК України. Зокрема, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 448 ЦПК України до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Стаття 43 ЦПК України визначає права та обов`язки учасників справи. Частиною сім цієї статті передбачено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 21 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» зі скаргою на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко Катерини Юріївни, заінтересована особа: Житлово-Будівельний кооператив "Суднобудівник-6".

Дослідивши зміст скарги, колегія суддів встановила, що вона містила обов`язкові реквізити заінтересованої особи (стягувача) Житлово будівельного кооперативу «Суднобудівник-6», що визначені в ч. 3 ст. 448 ЦПК України, зокрема ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також інформацію про відсутність електронного кабінету.

Згідно отриманої апеляційним судом під час підготовки справи до розгляду відповіді № 14715261 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, заінтересована особа (стягувач) Житлово будівельний кооператив «Суднобудівник-6» має зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, дата реєстрації 23 червня 2025 року 16:12.

Отже на момент подачі скарги, 21 червня 2025 року, у заінтересованої особи (стягувача) - Житлово будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» не було зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, який мав бути зареєстрований відповідно до вимог п. 6 ст. 14 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на відсутність у зацікавленої особи зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, який мав бути зареєстрований, уваги не звернув, не врахував, що за таких обставин ОСОБА_1 була звільнена від обов`язку надсилати копію скарги заінтересованій особі (стягувачу) Житлово будівельний кооператив «Суднобудівник-6» або подавати до суду для неї копії документів, та дійшов передчасного висновку про повернення скарги без розгляду, у зв`язку з чим обмежив право заявника на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що право на доступ до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, хоча і не є абсолютним та може підлягати дозволеним обмеженням, такі обмеження повинні переслідувати легітимну мету і мати розумне співвідношення пропорційності між застосованими засобами та переслідуваною метою (див. рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року). Це означає, що процесуальні норми мають бути застосовані таким чином, щоб не обмежувати доступ до правосуддя надмірно.

Стала практика Верховного Суду, включаючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, послідовно наголошує на тому, що суд зобов`язаний суворо дотримуватися процесуальних вимог, встановлених законом, і не може покладати на учасників справи обов`язки, не передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Верховний Суд неодноразово вказував, що суд не має права на власний розсуд визначати зміст і обсяг процесуальних прав та обов`язків учасників справи, а також покладати на них обов`язки, які не передбачені законом. Повернення заяви без розгляду з підстав, не передбачених процесуальним законом, є порушенням права на доступ до правосуддя. Процесуальні дії мають вчинятися у порядку, встановленому ЦПК України, і суд не може вимагати від учасника процесу виконання дій, які не передбачені законом.

Суд першої інстанції, поклав на скаржника, який звернувся через Електронний кабінет, обов`язок, не передбачений законом, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2025 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба