Справа №718/1787/25
Провадження №2/718/582/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.09.2025 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (с.Оршівці Чернівецького району Чернівецької област)і, в інтересах якого виступає ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 (с.Оршівці Чернівецького району Чернівецької області), третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Служба у справах дітей Орган опіки та піклування Неполоковецької селищної ради (смт.Неполоківці вул..Головна, 7, Чернівецького району Чернівецької області) про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_4 , інтереси якої прдставляє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Служба у справах дітей Орган опіки та піклування Неполоковецької селищної ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1 , являється батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що матір`ю дитини являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 .
Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.06.2022р.
Зазначає, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.05.2022 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
ОСОБА_3 обіцяла добровільно сплачувати аліменти, проте виїхала за кордон і аліментні зобов`язання не виконує.
Посилається на те, що фактично з 22.09.2017 року ОСОБА_3 з ними не проживає, дитиною не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, навчальний заклад, де навчається дитина не відвідує, участі в її житті взагалі не приймає.
Також вказує на те, що з 2017 року донька ОСОБА_6 перебуває на одноособовому утриманні та вихованні позивача.
Крім цього, посилається на те, що всі витрати по утриманню, організації навчання, дозвілля, оздоровленню дитини, забезпеченню її життєдіяльності несуться виключно ним, ОСОБА_1 , виховання дитини здійснюється також виключно позивачем, що стверджується письмовими поясненнями сусідів, довідкою навчального закладу, де навчається дитина, довідкою медичної установи та актом обстеження умов проживання.
Матір дитини участі в її вихованні та утриманні не брала та не бере, постійно проживає за кордоном, що також стверджується письмовими поясненнями сусідів. Матір дитини усунулася від виховання та утримання дитини, позивач позбавлений можливості одноособово вирішувати будь-які питання відносно дитини, зокрема щодо отримання соціальної допомоги, переміщення разом із дитиною, тощо, а тому виникла необхідність у позбавленні матері батьківських прав.
На підставі наведеного, просить позов задовольнити, позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_4 , та його представник, адвокат Гірчак Н.А., в судове засідання не з`явилися, однак представник подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи через оголошення, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Відзиву на позов відповідачка не подала.
Представник третьої особи на стороні позивача Служба у справах дітей Орган опіки та піклування Неполоковецької селищної ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника орагну опіки та піклування.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 18.06.2012 року, ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_3 матірю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11).
Відповідно до Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №59 від 24.06.2025 року Неполоковецької селищної ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: власник житлового приміщення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.06.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.13-14).

Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.05.2022 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 РНКОПП: НОМЕР_3 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме по 2618 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 21.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15-17).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов №36 від 24.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із матірю та дочкою ОСОБА_6 в одному господарстві та ведуть спільне господарство. ОСОБА_8 дбає про дочку, займається вихованням, забезпечує всім необхідним: одягом, продуктами харчування, ліками. Мати ОСОБА_6 перебуває за межами України, на протязі більше восьми років з дитиною не проживає, матеріально не підтримує. Дитина перебуває на повному утриманні батька. Умови проживання в сімї добрі (а.с.18).

Письмовими поясненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 стверджується, що дочка ОСОБА_6 проживає разом з батьком ОСОБА_12 . Мати дівчинки знаходиться за межами України, дитиною не цікавиться, не приїжджає, не дзвонить, матеріально не утримує (а.с.19-21).

Згідно характеристик Оршовецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів №79 від 15.04.2022 року та Оршовецького ліцею №01-14/135 від 23.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_5 навчається в даному закладі з 1 класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, активна, комунікабельна учениця. Пам`ять добре розвинена, увага стійка, до уроків готується систематично, проявляє інтерес до навчання, має схильність до предметів усіх циклів, проте найбільше любить математику, дизайн і технології. Переважають такі риси характеру, як ввічливість, відповідальність, доброзичливість, наполегливість. Учениця бере активну участь у громадському житті класу, до доручень ставиться відповідально. Батько систематично контролює навчання доньки та відповідально ставиться до її виховання, регулярно відвідує батьківські збори та виконує рекомендації вчителя. За період навчання мати дівчинки не навідувалася до закладу (крім новорічного ранку в 1 класі) та не брала участь у вихованні та навчанні доньки (а.с.22-23).

Довідкою №01-14/136 від 23.06.2025 року Оршовецбкого ліцею Неполоковецької селищної ради стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Оршовецькому ліцеї. Учениця вихована, старанна, доглянута, неконфліктна. Вихованням дитини займається останні два роки батько ОСОБА_1 , який відповідально ставиться до своїх обов`язків, дівчинка завжди готова до уроків, всі додаткові завдання виконано, батьківські збори відвідує, бере активну участь у житті класу та школи. За останні два роки мати ОСОБА_6 у ОСОБА_13 ліцей не приходила і життям доньки не цікавилася (а.с.23а).

Згідно характеристики Неполоковецької селищної ради від 24.06.2025 року вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_5 , 2012 року народження. За час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони, приймає активну участь у громадському житті села. З сусідами у дружніх, добросусідських відношеннях. Скарг від односельчан щодо проживання та поведінки не надходило (а.с.24).

Відповідно до Довідки ТОВ «МАК-МЕДИК» №43 від 23.06.2025 року вбачається, що дитина ОСОБА_5 обслуговується у сімейного лікаря ОСОБА_14 з народження. Укладена декларація з сімейним лікарем. З приводу захворювань і на планові щеплення дитина приходить з батьком. Всі лікарські рекомендації батьком виконуються (а.с.25).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 26.06.2025 року є особою, стосовної якої відоммості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні (а.с.26).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Неполоковецької селищної ради, який затверджено Рішенням Неполоковецької селищної ради №81/8 від 13.08.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41-43).

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки, або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За положеннями частин першої-четвертої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) вказано, що звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок свідомої поведінки та нехтування покладених на неї, як матері, обов`язків, тривалий час ухиляється від їх виконання, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні, а відтак слід позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12,13, 258, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 164-166 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О.Масюк