Справа № 212/7242/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Козлов Ю.В.

за участю секретаря - Манько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора про визнання договору довічного утримання дійсним та зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла вказана позовна заява.

Позов обґрунтовано тим, що 17.02.2025 позивачка звернулась до Першої полтавської нотаріальної контори із заявою про вчинення нотаріальної дії зняття заборони відчуження нерухомого майна житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був предметом договору довічного утримання , укладеного між ОСОБА_2 та позивачем, накладену Другою артемівською державною нотаріальною конторою 04.09.2000 року за зареєстрованим № 690 у зв`язку із посвідченням договору довічного утримання посвідченого 04.09.2000 за зареєстрованим номером 5372 Другою артемівською державною нотаріальною конторою. Позивачка повідомляє про те, що вищезазначений договір укладався та остання виконувала всі умови договору: відвідувала, купляла медикаменти, продукти, надавала кошти на прожиття тощо. Після смерті ОСОБА_2 продовжувала здійснювати догляд за будинком, як за своєю власністю, бо і вважала, що я законний власник даного будинку і вважала, що договір довічного утримання є дійсним.

17.02.2025 року позивачка звернулась до нотаріуса і при перевірці нотаріального документу було встановлено невідповідність дати витрачення бланку, а саме : договір довічного утримання був посвідчений 04.09.2000, а бланк, на якому викладений договір довічного утримання витрачений 01.09.2000 і на думку позивача, це є технічною помилкою нотаріуса, яку неможливо виправити. Крім того, при перевірці зареєстрованого обтяження нерухомого майна вище зазначеного житлового будинку встановлено наявність заборони відчуження, а підставою обтяження є договір застави б/н, 04.09.2000, Друга артемівська державна нотаріальна контора, що є, на думку позивача грубою помилкою нотаріуса. Виправити дані помилки у нотаріуса неможливо, оскільки у 2020 році нотаріальну контору було ліквідовано. У зв`язку з цим, на думку позивача, було порушено її майнові права, які остання не може реалізувати.

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 30.06.2025року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 29.07.2025за правилами загального позовного провадження, також звільнено позивача від сплати судового збору.

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29.07.2025 року було замінено відповідача з Донецької обласної військової адміністрації на Бахмутську міську військову адміністрацію Бахмутського району Донецької області та відкладено розгляд справи на 26.08.2025.

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 26.08.2025 року продовжено підготовче провадження та відкладено розгляд справи на 18.09.2025.

18.09.2025 розгляд справи було відкладено на 26.09.2025.

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 26.09.2025 задоволено клопотання представника відповідача про відмову від позовних вимог щодо визнання права власності на домоволодіння.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представника третьої особи в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності та при вирішення справи покладається на розсуд суду.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 04.09.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання на будинок (а.с. 21-22). ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.23). Згідно Витягу з державного реєстру речових прав від 23.08.2023 , власником житлового будинку, загальною площею 35,36 кв.м., житлова площа 21.51 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , підстава договір довічного утримання №5372 від 04.09.2000 (а.с.24-26.) Крім того, в інформації про державну реєстрацію обтяжень вказано, що застосовано обтяження на підставі договору застави, серія та номер б/н, виданий 04.09.2000, особа яка обтяжується ОСОБА_2 (а.с. 26). Також, надано копію постанови від Першої полтавською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2025, оскільки при перевірці справжності бланку нотаріального документу на якому викладений договір за даними ЄДРСБНД (реєстр нотаріальних бланків), встановлено невідповідність дати витрачення бланку, а саме: договір довічного утримання був посвідчений 04.09.2000 року, а бланк, на якому викладений Договір довічного утримання витрачений 01.09.2000 році, а також за даними Державного реєстру речових прав та його складової частини Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявність заборони відчуження нерухомого майна на підставі договору застави від 04.09.2000 (а.с.15-17).

Оцінка суду.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, що 04.09.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання на будинок. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав від 23.08.2023, ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, загальною площею 35,36 кв.м., житлова площа 21.51 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , підстава договір довічного утримання №5372 від 04.09.2000. Також, до застосовано обтяження на підставі договору застави, серія та номер б/н, виданий 04.09.2000, особа яка обтяжується ОСОБА_2 .

Також, надано копію постанови від Першої полтавською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2025, оскільки при перевірці справжності бланку нотаріального документу на якому викладений договір за даними ЄДРСБНД (реєстр нотаріальних бланків), встановлено невідповідність дати витрачення бланку, а саме: договір довічного утримання був посвідчений 04.09.2000 року, а бланк, на якому викладений Договір довічного утримання витрачений 01.09.2000 році.

Оскільки спірні правовідносини виникли у 2000 році, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, дані цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963 року у відповідній редакції.

Згідно ст. 426 ЦК Української РСР 1963 року , договір довічного утримання повинен бути нотаріально посвідчений (стаття 47 цього Кодексу) . В договорі довічного утримання повинна бути зазначена оцінка відчужуваного будинку, що визначається за згодою сторін, а також види матеріального забезпечення, що надаються набувачем майна відчужувачеві, та їх грошова оцінка, яка визначається за згодою сторін.

Так, положення Мін`юсту № 49/5 від 01.07.1997 (що діяв на момент правочину) «Про затвердження Положення про постачання, зберігання, облік та звітність витрачання бланків нотаріальних документів», передбачено що витрачений бланк не передбачає недійсності правочину.

Згідно наданих позивачкою доказів, не виникає сумнівів щодо дійсності договору довічного утримання, оскільки згідно Витягу з державного реєстру речових прав від 23.08.2023, власником житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Що стосується, зняття арешту з майна.

Згідно зі ст. 181 ЦК УРСР, застава є способом забезпечення виконання зобов`язання. Нотаріус правомірно посвідчив одночасно договір довічного утримання та договір застави. Це не свідчить про недійсність основного правочину, а лише підтверджує додаткові гарантії для відчужувача.

Так, положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що арешт (заборона відчуження) об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, перешкоджає в реалізації права розпорядження власністю. При цьому, підстав для збереження арешту цього майна за відсутності договору, який послугував підставою для обтяження майна, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для звільнення майна з-під арешту, зареєстрованого Другою Артемівською державною нотаріальною конторою б/н 04.09.2000 на підставі договору довічного утримання, з огляду на що задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст.16,321,391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 5,12,13,18,76-81,89,141,200,211,223,258,263-265,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Договір довічного утримання на будинок від 04.09.2000 року зареєстрованого в реєстрі за № 5372, вважати дійсним.

Зняти арешт з будинку, загальною площею 35,36 кв.м., житлова площа 21.51 кв.м., розташований за адресою : АДРЕСА_1 , накладений Другою Артемівською державною нотаріальною конторою 04.09.2000 року за реєстровим № 690 у зв`язку із посвідченням договору довічного утримання посвідченого 04.09.2000 року за реєстровим № 5372 Другою Артемівською державною нотаріальною контору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Бахмутська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, Код ЄДРПОУ -44836774, місцезнаходження за адресою : 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44.

Третя особа: Полтавська державна нотаріальна контора, Код ЄДРПОУ - 02900156, місцезнаходження за адресою : 36011, Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, 11.

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ