Провадження № 2/522/647/25
23 вересня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач 18.12.2024 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за договором №103918418 від 15.10.2020 в розмірі 20 750 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір №103918418. Позивач набув право вимоги до відповідача в результаті укладення двох договорів факторингу. Розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 20 750 грн, з яких: 5 000 грн основна сума боргу, 15 750 грн відсотки. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань позивач звернувся до суду.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла у провадження судді ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Чернявської Л.М. від 26.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.
На підставі розпорядження Приморського районного суду м. Одеси №721/25 від 16.05.2025 на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з поданням заяви про відставку», по справі було проведено 16.05.2025 повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями в результаті якого справа 19.05.2025 передана судді Бондарю В.Я.
Ухвалою від 19.05.2025 справу прийнято до провадження судді Бондаря В.Я. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 30.06.2025.
З метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 30.06.2025 відкладено на 04.08.2025.
До суду 18.07.2025 надійшла заява позивача про зміну назви, відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «Пінг-Понг» перейменовано з 01.07.2025 на ТОВ «ФК «Совентіс».
Розгляд справи у судовому засіданні 04.08.2025 відкладено на 22.09.2025 з метою належного сповіщення відповідача.
У судове засідання 22.09.2025 учасники справи не з`явилися, сповіщалися про час, дату та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 23 вересня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 15 жовтня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103918418, за умовами якого сума кредиту становить 5 000 грн, строк надання кредиту 15 днів, тобто до 30.10.2020, під 5 % за кожен день користування кредитом.
Переказ кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням №24433286 від 15.10.2020.
15 січня 2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги №01Т, згідно якого разом з витягом з Додатку до Договору №01Т, свідчать про відступлення прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №103918418 від 15.10.2020.
24 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, який разом з витягом з додатку до договору №1/15 свідчать про перехід позивачу прави вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №103918418 від 15.10.2020.
Відповідно до рішення №1778 єдиного учасника ТОВ «ФК «Пінг-Понг» від 01 липня 2025 року товариством змінено назву на ТОВ «ФК «Солвентіс»
Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається нарахування заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 20 750 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за кредитом; 15 750 грн заборгованість по процентам за користування кредитом.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
ТОВ «ФК «Солвентіс» має право на звернення до суду з дійсним позовом оскільки ТОВ «Мілоан» передало йому право вимоги за вищевказаним договором.
ТОВ «ФК «Солвентіс» є належним позивачем у справі та за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Договір відступлення права вимоги не визнаний судовим рішенням недійсним, вказаний договір на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідач був вільним в укладанні зазначених договорів та був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши електронний підписом кредитні документи. Своїми діями ОСОБА_1 погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами, тому позов щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягає задоволенню.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Солвентіс».
Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам, тобто сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2 422,40 грн.
07 серпня 2024 між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено договір №43657029 про надання правової допомоги.
Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 11.11.2024, адвокатом Білецьким Б.М. надано правову допомогу у сумі 6 000 грн, з яких: правовий аналіз обставин правовідносин 2 250 грн, складення позову заяви 3 000 грн, формування додатків до позову 750 грн.
На переконання суду позов є типовим, враховуючи, що адвокат кожен раз подає тотожні позови, не є необхіднім аналіз обставин правовідносин.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн. Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
- 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 15 750 грн сума заборгованості за відсотками.
В іншій частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 23 вересня 2025 року.

Суддя В.Я.Бондар