30.09.2025 Справа № 363/3804/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Рукас О.В.

за участю секретаря судових засідань Вільчинської Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (адреса місцезнаходження: Київська область, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, буд. 171; ), треті особи: Вишгородська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1; ); Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, буд. 6; ), ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про скасування обтяження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину від 01 липня 1994 року. У березні 2024 року позивач вирішив зареєструвати в належному йому будинку свою дружину ОСОБА_3 та став збирати відповідні документи для цього. Однак, під час підготовки документів виявилось, що існує обтяження на все належне йому майно у вигляді арешту, накладеного постановою Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі.

На свою заяву до ВДВС позивач отримав відповідь №44923 від 14.06.2024 року, в якій зазначено, що відповідно до інформації, яка міститься Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, існує обтяження, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1329658; зареєстровано: 24.09.2004 15:42:32 за № 1329658 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, 4-272 від 16.04.2004, виконавча служба Вишгородського уп-ня, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шляхом перевірки інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) було встановлено, що в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування, відсутня інформація щодо перебування в 2004 році на виконанні в відділі виконавчих проваджень, в яких боржником є ОСОБА_1 . Дане виконавче провадження було завершено до запровадження у ВДВС Вишгородського РУЮ АСВП і не було внесено до реєстру.

В зв`язку з тим, що строки зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, матеріали виконавчого провадження було знищено. Інформація щодо даного виконавчого провадження відсутня також в електронному вигляді. Здійснити перевірку даного виконавчого провадження неможливо.

Відповідно до інформації, що міститься в АСВП, станом на 14.06.2024 року на виконанні у відділі не перебуває виконавчого провадження, при виконанні якого постановою державного виконавця від 16.04.2004 року було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 .

В зв`язку з вищевикладеним питання щодо зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1 , може бути вирішено лише в судовому порядку. Відтак, скасування обтяження, накладеного постановою Виконавчої служби 4-272 від 16.04.2004 року в позасудовому порядку неможливе, а його наявність порушує права позивача, як власника будинку на володіння, розпорядження та користування цим майном.

Позивач зазначає, що єдиною підставою для накладення арешту на його майно, була вимога виконавчої служби про стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 3000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до вироку Вишгородського районного суду Київської області від 27 лютого 2004 року. Разом з тим, позивач повністю розрахувався з потерпілим ОСОБА_4 , шляхом щомісячних відрахувань з його заробітної плати, а тому згодом а ні ОСОБА_4 , а ні виконавча служба ніяких претензій до нього не мали. На даний час, ніяких підтверджуючих документів щодо даних обставин у нього не зберіглось, так як з цих подій минуло більше 20 років, що підтверджується в тому числі і листом ВДВС.

Позивач також стверджує, що на сьогоднішній день ОСОБА_2 , який є рідним сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , як єдиний спадкоємець за законом після смерті свого батька, також ніяких претензій матеріального характеру до ного не має.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21.10.2024 року по справі 363/3419/24, було скасовано арешт (заборону відчуження) з належного позивачу житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 .

На даний час у позивача виникла необхідність оформити земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування належного йому будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак у Державному реєстрі речових прав наявний арешт нерухомого майна (крім житлового будинку), він змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав, та прохає суд скасувати (зняти) заборону з належного йому майна, зареєстровану Вишгородською районною державною нотаріальною конторою 24.09.2004 року за № 1329658, підстава обтяження постанова 4-272 Виконавчої служби Вишгородського управління від 16.04.2004, об`єкт обтяження: невизначене майно, власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Ухвалою суду від 16.07.2025 року провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками своїх процесуальних прав, зокрема, шляхом подачі заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення. До судового розгляду від позивача надійшла заява, в якій позовні було підтримано у повному обсязі, заявлено клопотання про проведення судового розгляду за відсутності сторони позивача.

У судове засідання представник відповідача Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. До судового розгляду від Петрівської сільської ради надійшло клопотання, в якому було заявлено клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, у вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог представник відповідача поклався на розсуд суду.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання.

Від Вишгородської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Від інших учасників справи будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотань сторін по справі про проведення судового розгляду за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21.10.2024 року у справі № 363/3419/24, яке набрало законної сили 21.11.2024 року, та долучене до позовної заяви, позовні вимоги ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради про скасування обтяження нерухомого майна, треті особи Вишгородська державна нотаріальна контора Київської області, Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , було задоволено, скасовано (знято) заборону з житлового будинку АДРЕСА_2 , на яке існує обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1329658, зареєстровано 24.09.2004 15:42:32 за № 1329658 реєстратором Вишгородська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова, 4-272. 16.04.2004 Виконавча служба Вишгородського уп-ня, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно власник ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду зазначеної справи № 363/3419/24 судом були досліджені докази: свідоцтво про право власності на спадщину від 01 липня 1994 року, інформація, яка міститься Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідь ВДВС №44923 від 14.06.2024 року, яка ідентична відповіді № 44923 від 14.06.2025 року, що долучена до матеріалів даної позовної заяви, та з якої вбачається, що шляхом перевірки інформації, яка міститься в автоматизовані системі виконавчого провадження (АСВП) встановлено що в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування, відсутня інформація щодо перебування в 2004 році на виконанні в відділі виконавчих проваджень в яких боржником є ОСОБА_1 . Дане виконавче провадження було завершено до запровадження у ВДВС Вишгородського РУЮ АСВП і не було внесено до реєстру. В зв`язку з тим, що строки зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, матеріали виконавчого провадження знищено. Інформація щодо даного виконавчого провадження відсутня також в електронному вигляді. Здійснити перевірку даного виконавчого провадження неможливо. Відповідно до інформації, що міститься в АСВП, станом на 14.06.2024 року на виконанні у відділі не перебуває виконавчого провадження, при виконанні якого постановою державного виконавця від 16.04.2004 року було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З витягу з Державного реєстру речових прав №422565430 від 14.04.2025 року судом встановлено, що на даний час предметом обтяження значиться все нерухоме майно, особа права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , крім житлового будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , внаслідок наявності у Державному реєстрі речових прав запису про обтяження всього нерухомого майна позбавлений можливості повноцінно користуватися та розпоряджатися цим майном. Питання щодо зняття арешту з майна, що належить позивачу ОСОБА_1 можливе лише в судовому порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі №6-26цс13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч. 4 ст. 59 вказаного Закону визначено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У той же час, відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом встановлено, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на невизначене майно, все майно власника ОСОБА_1 , завершено, його матеріали знищено, а відомості в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні, оскільки не були внесені до реєстру.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Аналіз вищевикладених положень чинного законодавства дає можливість зробити висновок, що належним способом захисту порушених прав у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є: 1) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання; 2) визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, відсутність відомостей про існуючі виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 , суд вважає, що існування заборон на нерухоме майно позивача протягом такого тривалого часу, є таким, що порушує охоронювані законом права позивача, як власника на володіння, розпорядження та користування належним майном. Суд враховує, що наявність заборони на майно позивача, неможливість скасування заборони в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про скасування заборони, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такої заборони, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (адреса місцезнаходження: Київська область, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, буд. 171; ), треті особи: Вишгородська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1; ); Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, буд. 6; ), ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про скасування обтяження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати (зняти) арешт з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майна (невизначеного майна), реєстраційний номер обтяження: 1329658; зареєстровано: 24.09.2004 15:42:32 за № 1329658 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова 4-272, 16.04.2004, Виконавча служба Вишгородського уп-ня, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник майна ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )).

Відповідач:

Петрівська сільська рада (адреса місцезнаходження: Київська область, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, буд. 171; );

Треті особи:

Вишгородська державна нотаріальна контора ЦМУ МЮ (м. Київ) (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1; ).

Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, буд. 6; ).

ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя О.В. Рукас