справа № 274/6032/25
провадження № 2/0274/2412/25
Рішення

Іменем України

22.09.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в :

Представник позивача - адвокат Усенко М.І. звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором №4492111 від 13.03.2021 року в розмірі 22375,00,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 13.03.2021 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір №4492111, який підписано одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредиту у розмірі 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору №4492111 від 13.03.2021) повернення кредиту, сплати комісії і процентів відповідачем не було здійснено.

02.07.2021 між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та ТОВ "Мілоан" укладено договір відступлення прав вимоги №73-МЛ, за умовами якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги за договором №4492111 від 13.03.2021.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 сума заборгованості відповідача становить 22375,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16875,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 500,00 грн.

Посилаючись на те, що за умовами вказаного договору відступлення прав вимоги позивач прийняв належні ТОВ "Мілоан" права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №4492111 від 13.03.2021, а також те, що відповідачем заборгованість за договором непогашена, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 29.08.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін (а.с.37).

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просив розглянути справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.03.2021 ОСОБА_1 та ТОВ "Мілоан" уклали договір про споживчий кредит №4492111, за умовами якого кредитодавець надає клієнту грошові кошти у розмірі 5000 грн, строком на 30 днів з 13.03.2021. Дата повернення кредиту - 12.04.2021.

Комісія за надання кредиту: 500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом: 1875.00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом: 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.7-10).

Вказаний договір про споживчий кредит також складається з графіку платежів, паспорта споживчого кредиту, анкети-заяви на отримання кредиту (а.с.11,13).

Договір підписано ОСОБА_1 13.03.2021 09:55 одноразовим ідентифікатором V31131, про що свідчить довідка ТОВ "Мілоан" №б/н від 12.06.2025 (а.с.12 зворот).

Платіжним дорученням №41477097 від 13.03.2021 підтверджується зарахування 5000 грн за договором №4492111 на картку 537541ХХХХХХ9762 (а.с.14).

Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за період з 13.03.2021 по 11.06.2021, та Виписки з особового рахунка ОСОБА_1 відповідачу нараховано заборгованість за кредитним договором №4492111 від 13.03.2021 у розмірі 22375,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16875,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 500,00 грн. (а.с.14 зворот - 15 зворот).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2021 ОСОБА_1 та ТОВ "Мілоан" уклали договір про споживчий кредит № 4492111, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, який за своєю правовою природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зі змісту договору про споживчий кредит від 13.03.2021 слідує, що позичальник підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором та підтвердив, що ознайомився з його умовами, згідно яких Товариство зобов"язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Матеріалами справи підтверджено, що кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов договору, шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний у договорі, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 22375,00 грн.

02.07.2021 ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" уклали договір відступлення прав вимоги №73-МЛ, згідно умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги за Портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 16-24).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 22375,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16875,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 500,00 грн. (а.с.25).

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 , на підставі договору відступлення права вимоги № 73-МЛ/Т від 02.07.2021 за договором №4492111 від 13.03.2021, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ "Мілоан" та відповідачем, тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доказів про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №4492111 від 13.03.2021 у розмірі 22375,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16875,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 500,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 укладеного між ТОВ"ФК"Кредит-Капітал" (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Апологет" (виконавець), відповідно до якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; акт наданих послуг №Д/632 від 24.07.2025, з якого вбачається, що ТОВ "ФК "Кредит -Капітал" погодило надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 8000,00 грн; детальним описом надання послуг до акту (усна консультація клієнта, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта у справі, складання позовної заяви, подання заяви до суду) (а.с.29 зворот - 30).

Відповідно до частин 1-2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Заперечень проти розміру та розрахунку витрат на правову допомогу від відповідача не надходило.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,211,247,258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (місцезнаходження за адресою: п/і 79018 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, код в ) заборгованість за кредитним договором № 4492111 від 13.03.2021 в розмірі 22375,00 грн з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16875,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (місцезнаходження за адресою: п/і 79018 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, код в ) судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2025 року

Суддя : Т.М. Вдовиченко