Справа № 191/4045/24
Провадження № 2/191/1416/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Синельниківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2024 року до суду звернувся представник позивачів адвокат Миргородський В.П. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Крім того, 12.06.2025 року від представника позивачів адвоката Миргородського В.П. надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_3 у віці 76 років, про що 15 травня 2018 року складено відповідний актовий запис про смерть за № 217. Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкове майно після смерті ОСОБА_3 складається з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є позивачі - донька спадкодавця - ОСОБА_1 та донька спадкодавця - ОСОБА_2 . У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулись до Першої синельниківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті своєї матері із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа зареєстрована 22.10.2018 року за № 232/2018. Після закінчення 6-місячного терміну позивачам було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суд. Проаналізувавши документи надані позивачами для оформлення спадщини, державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори були виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у Свідоцтві про право власності на житло зазначено « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть -« ОСОБА_5 ». У свідоцтвах про народження спадкоємців (виписаного на російській мові) прізвище зазначено вірно і співпадає з прізвищем матері, крім того, мати позивачів була зареєстрована в спірній квартирі все життя. Причиною неправильного написання імені в одну літеру є суто орфографічна помилка/описка, у зв`язку із неправильним переведенням імені з російської на українську мови. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав позивачів є звернення до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, та витребувано з Першої синельниківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 за №232/2018, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.10.2024 року до суду з Першої синельниківської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 11.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У сьогоднішнє судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , де батьками останньої записані: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Позивач ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , де батьками останньої записані: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.18).

24.06.1995 року ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10 у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу із ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.17).

19.09.2003 року ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_13 у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу із ОСОБА_14 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачів ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 15.05.2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.15).

За життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло, видане виконкомом Синельниківської міської ради 10.11.2000 року (а.с.20).

При видачі вказаного свідоцтва на право власності на житло було невірно зазначено прізвище матері позивачів, а саме вказано « ОСОБА_3 », а правильно - « ОСОБА_3 ».

Таким чином, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу ОСОБА_3 та правовстановлюючим документом на житло, який було видано на ім`я « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ».

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Надані суду документи переконують суд в тому, що саме матері позивачів належить свідоцтво на право власності на житло, видане виконкомом Синельниківської міської ради 10.11.2000 року, в частині 1/3 частку квартири.

Крім того, постановами державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 12.08.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій ОСОБА_3 у зв`язку із розбіжностями в прізвищі спадкодавця, а саме: у свідоцтві про право власності на житло, виданому 10.11.2000 року виконкомом Синельниківської міської ради зазначено « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 » (а.с.13, 14)

Згідно з змістом ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Черговість спадкування за законом передбачена ст.1258 ЦК України. Зокрема, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено в п.п 4.18 п.4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

На даний час позивачі мають намір оформити право власності на зазначену вище частину квартири, що залишилася після смерті матері, але через розбіжності у написанні прізвища матері в документах про право власності на квартиру та свідоцтві про смерть, не можуть успадкувати майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту належності документу та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 12, 13, 15, 328, 1216-1218, 1220-1222, 1225, 1258-1259, 1264 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Синельниківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Встановити факт, що свідоцтво на право власності на житло від 10.11.2000 року, видане виконкомом Синельниківської міської ради, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , на ім`я « ОСОБА_3 », належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова