Справа № 132/3221/24
Провадження № 2/132/139/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" вересня 2025 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Позов мотивує тим, що 21.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № -98428.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.3 даного договору про надання позики сума позики становить 1500,00 грн, строк період користування кредитними коштами складає 14 днів та починається з 21.07.2021 року та закінчується 04.08.2021 року.

Відповідно до п.2.5 Договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Умовами договору позики на період зазначений в п.2.3 Договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом.

Відповідно до положень договору цей договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписання якого відбувається за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних. Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувала цих даних. Відповідно до п. 9.3 Договору позики, електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п. 9.2 цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису.

21.12.2021 року було укладено договір №21-12/21, відповідно до якого ТОВ " «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -98428.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-98428.

Таким чином, TOB «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №-98428.

09.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4418036.

Відповідно до п.1.2 Договору сума кредиту становить 4000 грн.

У відповідності до п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1800 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з договором позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Відповідно до положень договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

15.12.2021 року було укладено договір №15-12/-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4418036.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4418036.

Таким чином, TOB «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4418036.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №-98428 від 21.07.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12494,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 1500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -10994,50 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №4418036 від 09.07.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22805,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 3248,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -18397,00 грн, заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 35299,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 4748,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -29391,50 грн, заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договором за договорами №-98428 від 21.07.2021 року, №4418036 від 09.07.2021 року у загальному розмірі 35299,50 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Ухвалою судді від 17.10.2024 року відкрито провадження за даною позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

18.11.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Цокало Т.М. надійшов відзив на позовну заяву (Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.11.2024), згідно з яким він позовні вимоги визнає частково. Відзив мотивує тим, що розрахунок заборгованості за кредитними договорами за процентами, наданий позивачем, є неналежним доказом, оскільки містить хибний зміст.

Щодо заборгованості за договором позики №-98428 «Проста позика» від 21.07.2021 р. в розмірі 12494,50 грн. зазначає, що відповідно до умов кредитного договору п. 2.1, Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.

П.2.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 2.3 договору, строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 21.07.2021 року та закінчується 04.08.2021 року (включно).

Відповідно до п. 2.5. договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до цього договору).

Відповідно Графіку розрахунків (Додаток №1 до Договору позики №-98428 від 21 липня 2021 р.) загальна вартість кредиту становить 1906,00 грн., яка складається з: 1500,00 грн. - сума кредиту за договором та 406,00 грн. - проценти за користування кредитом.

Умовами договору не передбачено пролонгації або авто пролонгації.

В свою чергу, позивач прохає за позовом стягнути загальну заборгованість за договором позики №-98428 від 21 липня 2021 р. в розмірі 12494,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10994,50 грн.

21.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №-98428 на дату відступлення права вимоги складає 1906,00 грн.

10.01.2024 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення( купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики №-98428 від 21.07.2022 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-98428 від 21.07.2021 року у розмірі 12494,50 грн., з яких: 1500 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10994,50 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами.

За умовами укладеного сторонами договору позики №-98428 від 21.07.2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 04.08.2021 року ( включно).

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 30.07.2022 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Як вбачається із графіка розрахунків додаток №1 до договору позики №-98428 від 21.07.2021 року, сукупна вартість кредиту ( всього до сплати) становить 1906,1 грн..

Крім того, відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-98428 від 21.07.2021 року у розмірі 1906,00 грн., з яких: 1500 грн. - залишок по тілу кредиту, 406,00 грн. - залишок по відсотках.

Як вбачається із реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року сума заборгованості за нарахованими процентами становить 10994,50 грн., отже ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування відсотків після закінчення дії договору позики.

Щодо заборгованості за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 р. в розмірі 22805,00 грн. зазначила наступне.

Відповідно до умов кредитного договору п. 1.1, за цим договором кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/ терміни, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. у валюті: українські гривні.

п.1.3. договору передбачено, що кредит надається строком на 15 днів з 09.07.2021 р. (строк кредитування).

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2960,00 грн. в грошовому виразі та 71,345,146.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1 - 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6960,00гривень (п.1.5. договору).

Відповідно Графіку платежів за договором про споживчий кредит 4418036 від 09.07.2021 р. (Додаток №1 до Договору про споживчий кредит №4418036 від 09 липня 2021 р.) загальна вартість кредиту становить 6960,00 грн., яка складається з : 4000,00 грн. - сума кредиту за договором та 1800,00 грн. проценти за користування кредитом.

В свою чергу, позивач прохає за позовом стягнути загальну заборгованість за договором №4418036 від 09 липня 2021 р. в розмірі 22805,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3248,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18397,1 грн., заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

15.12.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №15/12-2021-22.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2022 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4418036 на дату відступлення права вимоги складає 11274,60 грн.

10.01.2024 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення ( купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №4418036 від 09.07.2021 року у розмірі 22805,1 грн., з яких: 3248,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 18397,1 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 1160,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими комісіями.

Водночас не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення відсотків, нарахованих ТОВ "Вердикт Капітал" з 15.12.2021 р. у розмірі 11530,40 грн, оскільки вони нараховані поза межами строку дії договору з урахуванням пролонгації строку кредитування на 60 днів на підставі п. 2.3.1.2 Договору.

За наведених обставин, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за договором про споживчий кредит № 4418036 від 09.07.2021 в сумі 11274,60 грн, з яких 3248,00 грн. - тіло кредиту, 6866,60 грн. - відсотки за користування кредитом та 1160,00 грн. комісії.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у розмірі 11530,40 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 6866,60 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 13 180,60 грн., яка складається з: 11274,61 за договором позики №-98428 від 21 липня 2021 р. в розмірі 1906,00 грн.: сума кредиту за договором 1500,00 грн., проценти за користування кредитом 406,1грн; за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 р. в розмірі 1274,61 грн: сума заборгованості за тілом 3248,00, сума процентів 6866,60 грн. та сума комісії 1160,00 грн.

В решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю.

Також повідомила, що сторона відповідача вже понесла 9000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу, отже попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 9000,00 грн, про що надала відповідні докази та які просить стягнути з позивача.

Крім того, просить зменшити суму витрат на правничу допомогу позивача з 13000 грн до 1500 грн.

27.11.2024 року представником позивача ОСОБА_2 подано відповідь на відзив (Документ сформовано в системі «Електронний суд» 26.11.2024), де зазначено, що 21.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № -98428.

ОСОБА_1 здійснила дії спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання кредиту на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої в подальшому Кредитодавцем (ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» було перераховано грошові кошти у розмірі 1500,00 грн, що підтверджується квитанцією та довідкою.

Пунктом 9.6 Сторони домовились, що після закінчення строку дії цього Договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч.2 ст.625 ЦК України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 404% річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС чи на адресу електронної пошти позичальника.

Також 09.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4418036.

Згідно п.1.1 Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки, що визначені договором.

Згідно п.4.2 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст..625 ЦК України.

Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами Договору.

Також позичальником здійснювалась часткова оплата заборгованості по Договору з ТОВ «Інкасо Фінанс» згідно розрахунку заборгованості станом на 21.12.2021. Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення від ТОВ «Мілоан» позичальник частково здійснювала оплату заборгованості також.

Отже, вищезазначені умови нарахування відсотків на прострочену позику були прийняті позичальником, доказів погашення заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять, а тому заявлені до стягнення відсотки підлягають стягненню в повному обсязі.

Також вважає, що відсутні будь-які підстави щодо відмови чи зменшення витрат на правничу допомогу позивача, проте вимоги представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки сам відзив на позовну заяву є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник позивача у судовому засіданні 24.09.2025 року позов підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Цокало Т.М. в судовому засіданні позов визнала частково із підстав, зазначених у відзиві. Просить провести перерахунок боргу відповідно до того, як зазначено у відзиві, в іншій частині позовних вимог відмовити. Також просить здійснити розподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог та стягнути на користь відповідача усі понесені судові витрати.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору.

Судом встановлено, що 21.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № -98428.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.3 даного договору про надання позики сума позики становить 1500,00 грн, строк період користування кредитними коштами складає 14 днів та починається з 21.07.2021 року та закінчується 04.08.2021 року.

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Дана обставина не заперечується сторонами і визнається судом, як факт укладення договору позики № -98428 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 .

Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання.

З розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» вбачається, що ОСОБА_1 надано кредит в сумі 1500 грн та нараховано проценти.

21.12.2021 року було укладено договір №21-12/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -98428, яке своїм розрахунком підтвердило заборгованість ОСОБА_1 на суму 12494,50 грн.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-98428. Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-98428 від 21.07.2021 року у розмірі 12494,50 грн., з яких: 1500 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10994,50 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами.

З метою стягнення коштів за кредитним договором № -98428 від 21.07.2021 року у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача. Також судом встановлено, що 21.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 р. в розмірі 22805,00 грн.

Відповідно до умов кредитного договору п. 1.1, за цим договором кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/ терміни, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. у валюті: українські гривні.

п.1.3. договору передбачено, що кредит надається строком на 15 днів з 09.07.2021 р. (строк кредитування).

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2960,00 грн. в грошовому виразі та 71,345,146.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1 - 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6960,00гривень (п.1.5. договору).

Відповідно Графіку платежів за договором про споживчий кредит 4418036 від 09.07.2021 р. (Додаток №1 до Договору про споживчий кредит №4418036 від 09 липня 2021 р.) загальна вартість кредиту становить 6960,00 грн., яка складається з : 4000,00 грн. - сума кредиту за договором та 1800,00 грн. проценти за користування кредитом.

В свою чергу, позивач прохає за позовом стягнути загальну заборгованість за договором №4418036 від 09 липня 2021 р. в розмірі 22805,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3248,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18397,1 грн., заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

15.12.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №15/12-2021-22.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2022 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4418036 на дату відступлення права вимоги складає 11274,60 грн.

10.01.2024 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення ( купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №4418036 від 09.07.2021 року у розмірі 22805,1 грн., з яких: 3248,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 18397,1 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1160,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими комісіями.

З метою стягнення коштів за кредитним договором №4418036 від 09.07.2021 року у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 2-127/11 (постанова від 01.02.2018 року) за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшли права вимоги за спірними кредитними договорами і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття «зобов`язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 зазначено, що в статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Таким чином, обов`язок щодо повернення коштів за кредитним договором має абсолютний характер і його невиконання можливо виключно у визначених законом випадках.

Отже, зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи презумпцію правомірності укладених кредитних договорів такі договори у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених ними прав і обов`язків сторін.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Цим же законом визначені особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка розглядається, кредитні договори укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що сторонами не заперечується.

При цьому, відповідно частини першої статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач не заперечує факту отримання грошових коштів за спірними кредитними договорами. У відзиві та поясненнях представник відповідача не покликався на ту обставину, що кредитних коштів за кредитними договорами ОСОБА_1 не отримувала, однак при цьому зазначав про невірний розрахунок його заборгованості.

Аналізуючи надані позивачем розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами № -98428 від 21.07.2021 та №4418036 від 09.07.2021 року, суд зазначає, що вони розраховані невірно і підлягають перерахунку, виходячи з наступного.

Щодо заборгованості за договором позики №-98428 «Проста позика» від 21.07.2021 р. в розмірі 12494,50 грн.

Судом встановлено, що 21 липня 2021 р. між Товариством з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики №-98428 «Проста позика».

Відповідно до умов кредитного договору п. 2.1, за цим договором Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.

п.2.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 2.3 договору, строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 21.07.2021 року та закінчується 04.08.2021 року (включно).

Відповідно до п. 2.5. договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до цього договору).

Відповідно Графіку розрахунків (Додаток №1 до Договору позики №-98428 від 21 липня 2021 р.) загальна вартість кредиту становить 1906,00 грн., яка складається з : 1500,00 грн. - сума кредиту за договором та 406,00 грн. проценти за користування кредитом.

Умовами договору не передбачено пролонгації або автопролонгації.

В свою чергу, позивач прохає за позовом стягнути загальну заборгованість за договором позики №-98428 від 21 липня 2021 р. в розмірі 12494,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10994,50 грн.

Щодо договору №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2021 р. року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №-98428 на дату відступлення права вимоги складає 1906,00 грн.

10.01.2024 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення( купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики №-98428 від 21.07.2022 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-98428 від 21.07.2021 року у розмірі 12494,50 грн., з яких: 1500 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10994,50 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами.

Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 1500,00 грн. та по відсотках у розмірі 406,00 грн..

Таким чином, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 1500,00 грн. та по відсотках у розмірі 406,00 грн. є доведеною.

Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 10588,50 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики №-98428 від 21.07.2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 04.08.2021 року ( включно).

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 30.07.2022 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Як вбачається із графіка розрахунків додаток №1 до договору позики №- 98428 від 21.07.2021 року, сукупна вартість кредиту (всього до сплати) становить 1906,1 грн.

Крім того, відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-98428 від 21.07.2021 року у розмірі 1906,00 грн., з яких: 1500 грн. залишок по тілу кредиту, 406,00 грн. залишок по відсотках.

Як вбачається із реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року сума заборгованості за нарахованими процентами становить 10994,50 грн., отже ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування відсотків після закінчення дії договору позики.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у розмірі 10 588,50 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 906,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов`язань не виконала належним чином умови договору позики та не повернула у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з ОСОБА_1 підлягає стягненню 1500,00 грн. тіла кредиту, 1906,1 грн. відсотки за користування кредитом.

Щодо заборгованості за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 р. в розмірі 22805,00 грн.

Також судом встановлено, що 09 липня 2021 р. між Товариством з обмежено відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4418036.

Відповідно до умов кредитного договору п. 1.1, за цим договором кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/ терміни, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. у валюті: українські гривні.

п.1.3. договору передбачено, що кредит надається строком на 15 днів з 09.07.2021 р. (строк кредитування).

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2960,00 грн. в грошовому виразі та 71,345,146,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1 - 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6960,00 гривень (п.1.5. договору).

Відповідно Графіку платежів за договором про споживчий кредит 4418036 від 09.07.2022 р. (Додаток №1 до Договору про споживчий кредит №4418036 від 09 липня 2021 р.) загальна вартість кредиту становить 6960,00 грн., яка складається з : 4000,1 грн. - сума кредиту за договором та 1800,00 грн. проценти за користування кредитом.

В свою чергу, позивач прохає за позовом стягнути загальну заборгованість за договором №4418036 від 09 липня 2021 р. в розмірі 22805,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3248,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18397,1 грн., заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

Щодо договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 р.

15.12.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №15/12-2021-22.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2022 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4418036 на дату відступлення права вимоги складає 11274,60 грн.

10.01.2024 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення( купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №4418036 від 09.07.2021 року у розмірі 22805,1 грн., з яких: 3248,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 18397,1 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 1160,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими комісіями.

Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 1500,00 грн. та по відсотках у розмірі 406,00 грн..

Таким чином, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту 3248,00 грн., по відсотках у розмірі 6866,60 грн. та 1160,00 по комісії є доведеною.

Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 11530,40 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно до статей 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Водночас не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення відсотків, нарахованих ТОВ "Вердикт Капітал" з 15.12.2021 р. у розмірі 11530,40 грн, оскільки вони нараховані поза межами строку дії договору з урахуванням пролонгації строку кредитування на 60 днів на підставі п. 2.3.1.2 Договору.

За наведених обставин, слід дійти висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за договором про споживчий кредит № 4418036 від 09.07.2021 в сумі 11274,60 грн, з яких 3248,00 грн. тіло кредиту, 6866,60 грн. відсотки за користування кредитом та 1160,00 грн. комісії.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у розмірі 11530,40 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 6866,60 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов`язань не виконала належним чином умови договору позики та не повернула у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з ОСОБА_1 підлягає стягненню 3248,00 грн. тіло кредиту, 6866,61 грн. відсотки за користування кредитом та 1160,00 грн. комісії.

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 13 180,60 грн., яка складається: за договором позики №-98428 від 21 липня 2021 р. в розмірі 1906,00 грн.: сума кредиту за договором 1500,00 грн., проценти за користування кредитом 406,1 грн.; за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 р. в розмірі 11274,60 грн.: сума заборгованості за тілом 3248,00, сума процентів 6866,60 грн. та сума комісії 1160,00 грн.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією. Отже, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1120,60 гривень судового збору.

Щодо вимог представників позивача та відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне.

Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3 ч.2 ст.141ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.

Представником позивача надано суду договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 року № 01-07/2024, укладений ТОВ "Коллект центр" із адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 54 від 05.07.2024 року, прайс-лист вартості послуг, витяг з акту №2 із розрахунком витрат на юридичну допомогу від 05.09.2024 року за вказаним договором, з якого вбачається види юридичних послуг, наданих позивачу, та їх вартість, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн, складання позовної заяви - 9000 грн, всього на суму 13000 грн.

Представником відповідача надано суду договір про надання правничої допомоги від 07.11.2024 року № 1107, укладений ОСОБА_1 із адвокатом Цокало Т.М. та ордер, детальний опис робіт: надання усної консультації 1500 грн, ознайомлення із матеріалами позовної заяви 1000 грн, підготовка та написання заяв, відзиву 6500 грн, всього 9000 грн, квитанцію № 1107 від 07.11.2024 року на суму 9000 грн, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 18.11.2024 року.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача заявлено про відмову у задоволенні витрат на правничу допомогу відповідача в повному обсязі.

Представником відповідача визнаються частково понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн, в решті просить відмовити.

Враховуючи характер інституту судових витрат, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання позовної заяви, клопотань, заяв, тощо, а також участь у судових засіданнях.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналізуючи вищевикладене та обсяг наданих представниками позивача та відповідача послуг та виконаних робіт у даній справі, суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Щодо підготовки відзиву та письмових пояснень, наданих представником відповідача, то їх підготовка також є нескладною. Судова практика, щодо неможливості нарахування відсотків поза строком кредитування, яка застосована стороною і підтверджена судом, не потребувала особливих зусиль.

Виходячи з наведеного, враховуючи складність справи (розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю спору), ціну позову, обсяг наданих послуг, вимоги співмірності, розумності та справедливості, а також розмір задоволених та відхилених позовних вимог, суд приходить до висновку, що клопотання як представника позивача, так і представника відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу підлягають до задоволення, і заявлені до стягнення представниками позивача та відповідача суми витрат на правничу допомогу доцільно зменшити до 5000 грн, кожному. У задоволенні решти вимог позивача та відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку

покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, що на користь позивача та відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в однаковому розмірі, а саме по 5000 гривень, суд вважає за можливе провести взаємозалік покладених витрат, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 468/1095/15-ц, без додаткового стягнення таких витрат на користь одне одного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 11, 204, 509, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 1077, 1078, 1080, 1082 ЦК України, ст.ст. 3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію", ст.19 Закону України «Про споживче кредитування», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306, ) заборгованість за Догаворами № -98428 від 21.07.2021, №4418036 від 09.07.2021 у розмірі 13180,60 грн., а саме:

за договором позики № -98428 від 21.07.2021 в сумі 1906,00 грн (одна тисяча дев`ятсот шість) грн., яка складається з: сума кредиту за договором 1500,00 грн.; проценти за користування кредитом 406,00 грн.;

за договором про споживчий кредит №4418036 від 09.07.2021 в розмірі 11274,60 грн., яка складається з: сума заборгованості за тілом - 3248,00 грн.; сума процентів 6866,60 грн.; сума комісії 1160,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 1120 (одна тисяча сто двадцять) грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Провести взаємозалік задоволених судом сторонам витрат на правничу допомогу в розмірі по 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп., кожній, у зв`язку з чим сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній розмір таких витрат.

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн - відмовити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 (чотири тисячі) грн - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30 - денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя: