Справа№487/4438/25
Провадження №2/487/2479/25
УХВАЛА

Іменем України

18.09.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Щербини С.В.,

за участю секретаря судового засідання Брижатої А.С.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнітньої дитини.

18 вересня 2025 року до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у вказаній справі.

Обґрунтовуючи клопотання вказував, що на теперішній час він перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка є ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 і входить до складу 30-го корпусу морської піхоти ЗСУ, що переведена на воєнний стан та залучена до ведення бойових дій по відсічі збройної агресії росії.

В судове засіданні сторони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання за відсутності сторін.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Так, відповідачем на підтвердження викладених у клопотання обставин надано копію посвідчення офіцера НОМЕР_2 , копію посвідчення НОМЕР_3 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2016 року №162, довідку від 04 вересня 20205 року про перебування ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом та довідку від 07 серпня 2025 року №567/1712.

Отже, долученими до клопотання доказами підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом на посаді начальника служби паливно-мастильних матеріалів тилу логістики військової частини НОМЕР_1 .

Із довідки від 07 серпня 2025 року №567/1712 вбачається, що майор ОСОБА_1 в період з 26 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Проте надана заявником довідка не містять інформації про виконання заявником бойових завдань у зоні бойових дій під час звернення до суду із цим клопотанням, достатніх доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан та/або залучена до проведення антитерористичної операції, бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Окрім того, суд враховує, що клопотання про зупинення провадження було подано відповідачем особисто до канцелярії суду, що свідчить про наявність можливості відповідача брати участь у розгляді справи дистанційно або через представника (адвоката).

Також суд враховує, що зупинення розгляду справи не відповідало б принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, оскільки ця справа стосується стягнення аліментів на утримання дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнітньої дитини відмовити.

Розгляд справи відкласти на 04 листопада 2025 року о 10.00 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С.В.Щербина