Справа № 204/4268/25
Провадження № 2/204/2656/25
УХВАЛА

16 вересня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра є вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 годину 07 липня 2025 року (а. с. 53).

16 вересня 2025 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Чабаненка М.М., на позовну заяву (а. с. 96-107), а також клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а. с. 111-113).

Так, в обґрунтування даного клопотання зазначено, що оскільки ціна позову (289 746,67 грн.) перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90 840 грн.) (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) та вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242 240 грн.) (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), то дана справа не є малозначною, а тому повинна розглядатися в порядку загального позовного провадження, тим більше, що вона має суспільний інтерес.

Вивчивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із клопотанням представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Вид провадження визначається в ухвалі про відкриття провадження на підставі приписів ст. 277 ЦПК України.

Так, приписами ч. 4 ст. 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

В свою чергу, нормами ст. 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, приписами ч. 4 ст. 274 ЦПК України визначено, які справи не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а саме: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до вимог ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вказана цивільна справа не становить значного суспільного інтересу, не є складною, а доказів того, що справу недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні відповідачем суду не надано, при цьому ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в свою чергу свідчить про відсутність заборони суду розглядати таку справу в спрощеному позовному провадженні, тим більше, що це жодним чином не призведе до порушення прав сторін, зменшення обсягу їх процесуальних прав, пов`язаних з розглядом справи, тому суд доходить переконливого висновку про те, що клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 43, 260, 274, 274, 277 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чабаненка Миколи Миколайовича, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно відповідно до вимог ст. 261 ЦПК України та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Приваліхіна