Справа № 211/9565/25
Провадження № 2-о/211/198/25
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Данилової О.Д.,

представника заявника Сілкіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, -

встановив:

адвокат Сілкіна Марина Володимирівна від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, де заінтересованою особою зазначила виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, та просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23.10.2024 заяву залишено без руху для усунення недоліків.

24.10.2024 недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 28.10.2024 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сілкіна М.В. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у заяві, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа: виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, в особі її представника Таборовець Н.В., скерувала до суду через систему «Електронний суд» заяву та просить справу розглянути без участі представника виконкому, при прийнятті рішення у справі покладаються на розсуд суду.

Допитна в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що є дружиною заявника, у шлюбі вони перебувають 35 років. 09.03.2014 чоловік переїхав до батька ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4 . Чоловік постійно був з батьком, розпоряджався його пенсією, допомагав по господарству, сплачував комунальні платежі. Після смерті батька ОСОБА_2 по сьогоднішній день вона з чоловіком проживають у спірній квартирі. В останні дні життя свекра чоловік постійно був з ним.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є донькою заявника, ОСОБА_2 її дід. Дід проживав по АДРЕСА_1 , після смерті бабусі батько почав постійно проживати з дідусем та проживає в цій квартирі по сьогоднішній день.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що він є зятем ОСОБА_1 , знає його з 2015 року, заходив до нього в гості за адресою по АДРЕСА_1 . На той час тесть жив там з батьком та наразі живе в цій квартирі. Похованням ОСОБА_2 займалися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Вислухавши представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його спадкоємиці ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно заявнику для вирішення питання щодо реалізації права на отримання спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_8 . Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та надала про це відповідні докази.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності батькам заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 13 копія свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1993, а.с. 14 копія свідоцтва про шлюб).

Мати заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15).

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , як на підставу задоволення своїх вимог, посилається на те, що за життя він, хоча й і не був зареєстрований за адресою проживання батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але з березня 2014 року проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та у підтвердження надав суду доказ - Акт про фактичне місце проживання громадян на території м.Кривого Рогу від 29.04.2025 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 12).

У судовому засіданні свідки під присягою також підтвердили даний факт.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявні докази у справі та покази свідків, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 293, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 01 жовтня 2025 р.

Суддя Д.М. Ніколенко