ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9015/25 Справа № 212/765/25 Суддя у 1-й інстанції - Зімін М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/765/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сорока Максим Віталійович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 червня 2025 року, яке ухвалено суддею Зіміним М.В.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 червня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»(надалі АТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 25 серпня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 301 та видано відповідачу кредит у розмірі 70000,00 грн.

09 листопада 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 001 та видано відповідачу кредит у розмірі 70000,00 грн

Внаслідок неналежного виконання умов вказаних договорів, у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка, станом на 31.10.2024, становить: за Кредитним договором № 301 від 25.08.2021 року у розмірі 28107,98 грн., з яких: 14999,54 грн. - заборгованість за кредитом, 13108,44 грн. - заборгованість за процентами; за Кредитним договором № 001 від 09.11.2021 року у розмірі 94020,39 грн., з яких: 61250,76 грн. - заборгованість за кредитом, 15,50 грн. - заборгованість за процентами, 32754,13 грн. заборгованість за комісією.

Враховуючи викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальній сумі 122128,37 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 червня 2025 року позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за Кредитним договором № 301 від 25.08.2021 року у розмірі 28107,98 гривень та за Кредитним договором № 001 від 09.11.2021 року у розмірі 94020,39 гривень, що у загальному розмірі становить 122128,37 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судовий збір в сумі 2422,40 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сорока М.В., просить частково скасувати рішення суду й ухвалити у відповідній частині нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 301 від 25 серпня 2021 року у розмірі 14 999, 54 грн. та за кредитним договором № 001 від 09 листопада 2021 року у розмірі 52 842,69 грн., а в решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписана відповідачем, а тому останній не може вважатись частиною договору приєднання, так і не містить чіткого переліку послуг, з яким ознайомився відповідач та з яким останній погодився. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Разом з тим, у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунковокасове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем, при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь яких інших встановлених ними нових Умов та Правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони до запропонованого договору. До такого висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові від 07 серпня 2019 року по справі № 182/1806/17.

При цьому, в судовому засіданні представник відповідача зазначав, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме: за кредитним договором № 301 від 25 серпня 2021 року відповідач визнає позовні вимоги на суму 14 999, 54 грн., що становить тіло кредиту та не визнає вимоги щодо стягнення на суму 13 108, 44 грн., що становить проценти за кредитним договором; за кредитним договором № 001 від 09 листопада 2021 року відповідач визнає позовні вимоги на суму 52 842,69 грн., що становить часткове тіло кредиту (за вирахуванням 8 408,07 грн., які були незаконно утримані позивачем у якості комісії), а також не визнає вимоги щодо стягннення на суму 32 754,13, що становить комісію за кредитним договором, що не було враховано судом та безпідставно задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сороку М.В., який підтримав дооводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №301, відповідно до якої отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 15000,00 грн., розмір річної процентної ставки 47,88 %. Сторони обумовили, що строк дії кредитного ліміту встановлено на 12 місяців, зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжуються кожного разу на такий саме строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив факт прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua, в повному обсязі. Зазначені умови щодо сплати комісії доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 25.08.2021, в якому також міститься підпис відповідача (а.с. 13-14).

09.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №001, відповідно до якої отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 70000,00 грн., на строк 24 місяці, розмір річної процентної ставки 0,01%, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив факт прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua , в повному обсязі. Зазначені умови щодо сплати комісії доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 09.11.2021, в якому також міститься підпис відповідача (а.с. 10-12).

У пункті 5.7.3. Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

Вказану Публічну пропозицію підписано кваліфікованим електронним підписом Голови Правління АТ «ПУМБ» Черненка Сергія Павловича, дата підписання 28.10.2021. (а.с. 30-36)

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 , станом на 31.10.2024 року, становить: за Кредитним договором № 301 від 25.08.2021 року у розмірі 28107,98 грн., з яких: 14999,54 грн. - заборгованість за кредитом, 13108,44 грн. - заборгованість за процентами; за Кредитним договором № 001 від 09.11.2021 року у розмірі 94020,39 грн., з яких: 61250,76 грн. - заборгованість за кредитом, 15,50 грн. - заборгованість за процентами, 32754,13 грн. заборгованість за комісією (а.с.42-45).

З наданого суду руху коштів по рахункам вбачається, що відповідач ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами та частково сплачував грошові кошти за умовами договорів (а.с. 46-48).

Відповідачу було направлено письмову вимогу від 04.11.2024 року про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості у розмірі 122128,37 грн. (а.с. 37-39).

Задовольняючи позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами боржником в частині повернення кредиту та сплати відсотків і комісії за його користування, й наявності у зв`язку з цим підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами, у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя засвоєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення у повній мірі не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписав Заяву №301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Клієнт, підписанням цієї Заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх істотних змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї Заяви підтвердив свою згоду на укладенням договору страхування на зазначених нижче умовах.

На підставі вказаної заяви №301 відповідач просив позивача встановити йому кредитний ліміт у сумі 15 000,00 грн на строк 12 місяців.

Розмір процентної ставки 47,88% річних (а.с. 13).

Крім того, 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування (а.с. 14).

Підписуючи Заяву №301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, відповідач був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, розміром стандартної процентної ставки, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту, строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки.

Відтак, враховуючи, що кредитним договором сторони погодили процентну ставку за користування кредитом, позивачем надано належні докази на підтвердження розміру заборгованості за процентами за спірним кредитним договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором, у визначеному позивачем розмірі й доводи апеляційної скарги правильність таких висновків суду не спростовують.

Також, встановлено, що 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав Заяву №001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Клієнт, підписанням цієї Заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх істотних змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладенням договору страхування на зазначених нижче умовах.

На підставі вказаної Заяви №001 відповідач просив позивача надати йому споживчий кредит у сумі 70 000,00 грн на строк 24 місяці.

Пунктом 5 даної Заяви визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,99%.

Розмір процентної ставки 0,01% річних (пункт 6 заяви).

Пунктом 8 заяви визначено, що схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами).

Вказаною заявою визначено графік платежів, зокрема, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період (грн) 5 009,97 грн. щомісяця та 5 009,87 грн. (останній платіж), а усього за 24 місяців (періодів) 120 239,18 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2 093,00 грн. щомісяця, 5 232,00 грн. усього за 24 місяців (періодів) (а.с. 10-11).

Крім того, 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування (а.с. 13).

Позивач долучив до позовної заяви витяг з Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 15 березня 2021 року та від 01 листопада 2021 року) (а.с.15-36).

04 листопада 2024 року позивач направив відповідачеві письмову вимогу (повідомлення), в якій вимагав від останнього виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором, а саме: негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 122128,37 грн. (а.с. 37-39).

Згідно розрахунку суми заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед банком, станом на 31.10.2024, складає: за Кредитним договором № 301 від 25.08.2021 року у розмірі 28107,98 грн., з яких: 14999,54 грн. - заборгованість за кредитом, 13108,44 грн. - заборгованість за процентами; за Кредитним договором № 001 від 09.11.2021 року у розмірі 94020,39 грн., з яких: 61250,76 грн. - заборгованість за кредитом, 15,50 грн. - заборгованість за процентами, 32754,13 грн. заборгованість за комісією (а.с.42-45).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 5.7.3 публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредит), розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредит), надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цін Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

Проте, банк не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT «ПУМБ» був ознайомлений відповідач ОСОБА_1 та погодився з нею, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Пунктом 5 Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,99%. Необхідність внесення плати (комісії) за обслуговування кредиту передбачена в розділі «Графік платежів». Розмір такої комісії за кредитним договором №001 складає 2,99% щомісяця, що становить 2 093,00 грн (а.с. 11).

Однак, у Заяві №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09 листопада 2021 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 5 Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09 листопада 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.

У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона, за загальним правилом, може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину.

Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги і заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, пунктах 33.4.-33.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.07.2022 у справі №496/3134/19.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У зв`язку з викладеним, відсутні підстави стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 32 754,13 грн., й доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Погоджується колегія суддів й з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для зменшення розміру заборгованості за кредитом, у зв`язку з неправомірним стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії.

Так, згідно з розрахунком заборгованості, позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 року, було зараховано на погашення комісії кошти, які відповідач сплачував на погашення кредиту, в сумі 8 408,07 грн. За відсутності доказів щодо наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем, вчинення банком додаткових дій з обслуговування кредитної заборгованості, вказану суму коштів слід урахувати при визначенні розміру сплаченої кредитної заборгованості і відповідно зменшити зазначену у розрахунку позивача заборгованість за кредитом (61 250,76 грн. 8 408,07 грн. = 52 842,69 грн.).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, з огляду на ту обставину, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 рокуу повному обсязі, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення цих позовних вимог, рішення суду першої інстанції, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню у вказаній частині, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 року та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за Кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 року, яка утворилась станом на 31 жовтня 2024 року, у загальному розмірі 52 842, 69 грн., у зв?язку з чим колегія суддів зменшує загальний розмір заборгованості, стягнутий з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» з 122 128,37 грн. до 80 950,67 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «ПУМБ» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в загальному розмірі 1 598,78 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог, у зв?язку з чим рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Крім того, з урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів стягує з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, понесені на оплату судового збору, у розмірі 1 816,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сорока Максим Віталійович, - задовольнити частково.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 червня 2025 року в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 року у розмірі 94020 гривень 39 копійок - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 року- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Кредитним договором №001 від 09 листопада 2021 року, яка утворилась станом на 31 жовтня 2024 року, у загальному розмірі 52 842 (п?ятдесят дві тисячі вісімсот сорок дві) гривні 69 (шістдесят девв?ять) копійок.

В задоволенні іншої частини цих позовних вимог відмовити.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 червня 2025 року в частині загального розміру заборгованості, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», змінити, зменшивши цей розмір з 122128 гривень 37 копійок до 80 950 (вісімдесяти тисяч дев?ятсот п?ятдесяти) гривень 67 (шістдесяти семи) копійок.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 червня 2025 року в частині судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», змінити, зменшивши цей розмір з 2 422 гривень 40 копійок до 1 598 (однієї тисячі п?ятсот дев?яносто воськми) гривень 78 (сімдесяти восьми) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, понесені на оплату судового збору, у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: