Справа № 296/9659/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"30" вересня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Житомирводоканал» Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Житомирводоканал» Житомирської міської ради звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню в розмірі 16188,15 грн за період з 01.09.2022 до 01.08.2025 року та судові витрати зі сплати судового збору.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновків про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ст. 162 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч. 5 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи з метою з`ясування адреси за якою зареєстрований боржник.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1824285 вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Хоча в заяві про видачу судового наказу вказується, що боржник ОСОБА_1 проживає та отримує послуги за адресою: АДРЕСА_2 , разом з тим, обставини проживання не підтвердилися, а докази належності ОСОБА_1 на праві власності житла за адресою: АДРЕСА_2 , або укладання письмового договору щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення в підтвердження волевиявлення на отримання послуг за вказаною адресою, або проведення оплати з ідентифікуючими даними споживача, не надано.

Отже, отримана судом інформація, а також додані до заяви документи не дають можливості встановити виникнення або порушення права грошової вимоги.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, суддя вважає, що у видачі судового наказу заявнику слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

Керуючись статтями 161, 165, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житомирводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту їх підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Й. Адамович