Справа №639/5471/25
Провадження №2/639/1987/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

представника позивача Вайленко Г.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу №639/5471/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 року до Новобаварського районногосуду міста Харкова звернулась ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Вайленко Ганни Олександрівни, до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якої просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2022 року.

Наразі в провадженні Новобаварського районного суду міста Харкова перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача зазначила, що спільний син сторін проживає разом з матір?ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Як відомо позивачу, відповідач має офіційний дохід, отримає заробітну плату, на утриманні інших дітей не має, непрацездатних батьків або інших непрацездатних членів сім?ї не має.

Вказані обставини і вимусили звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

УхвалоюНовобаварського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено судове засідання.

03 вересня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого повідомлено, що обставини викладені у позовній заяві та доводи не відповідають дійсності. Зазначив, що не оспорює того, що їх спільний син мешкає з позивачко, але заперечує, що всі витрати на утримання дитини несе тільки позивачка у справі. Крім того, позивачу достовірно відомо, що на його утриманні є неповнолітня донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати якої, ОСОБА_5 . Згідно рішення Люботинського міського суду Харківської області від 18 червня 2015 року справа № 630/256/2015-ц остання було позбавлена батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, позивачці достеменно відомо, що з матері його дитини - ОСОБА_5 , рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28 липня 2016 року по справі № 630/347/16-ц було стягнуто на його користь аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою Державного виконавця Московського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 19.05.2017 було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 630/347/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 аліментів.

Згідно довідки виданої Салтівським відділом ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03 липня 2025 року, заборгованість по аліментам у ОСОБА_5 , становить 276 155,00 грн., тобто ОСОБА_5 , зовсім не сплачує аліменти на утримання доньки. Таким чином всі витрати на утримання дитини несе особисто ОСОБА_1 . На теперішній час, погоджується на аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу.

Представник позивача адвокат Вайленко Г.О., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 05.08.2025, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення з нього аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні повідомила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у них є спільний син ОСОБА_3 . Зазначила, що подружжя не проживає однією сім?єю з липня 2025 року, на теперішній час шлюб розірвано.

Так, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками якого є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.17).

20 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 уклали шлюб, актовий запис № 159, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.18).

Представник позивача в судовому засіданні повідомила, що на теперішній час малолітня дитина проживає разом з матір?ю, відповідач в свою чергу добровільно не надає допомоги в утриманні дитини, у зв`язку з чим ОСОБА_2 була вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Відповідач в свою чергу, в судовому засіданні повідомив, що не оспорює того, що їх спільний син мешкає з позивачко, але заперечує, що всі витрати на утримання дитини несе тільки позивачка у справі.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, посилаючись на те, що на його утриманні є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні відповідач повідомив, що у нього на утриманні перебуває донька від іншого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати якої позбавлена батьківських прав та яка не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини.

Дійсно як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та мати ОСОБА_5 (а.с.32).

Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33).

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28 липня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ; і.н. НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.34).

На підставі вищевказаного рішення суду відкрито виконавче провадження № 53704809 (а.с.35).

Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) станом на 01.07.2025 по виконавчому провадженню № 53704809 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 276 155,00 грн. (а.с. 35-37).

Отже, судом достовірно встановлено, що на утриманні відповідача ОСОБА_1 перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На переконання суду двоє дітей відповідача повинні мати рівні права щодо належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як того вимагає ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

Отже, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи те, що дитина відповідача від іншого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на повному його утриманні, а отже вірним буде стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 розміру всіх доходів відповідача.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та те, що обидва батьки повинні утримувати свою дитину, наявністю у відповідача на повному утриманні неповнолітньої доньки від іншого шлюбу,ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 141, ч.4 ст. 223, 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який прожииває за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено:03.10.2025.

Суддя В. В. Труханович