ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/768/25
Провадження № 2/292/502/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судового засідання Володіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у селищі Пулини цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шмата Руслана Петровича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права на земельну частку (пай), В С Т А Н О В И В :

В липні 2025 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шмат Р.П. звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 . На момент відкриття спадщини вона та відповідачі проживали разом з ОСОБА_5 , який заповіту не залишив, оскільки помер у молодому віці. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в адміністративно-територіальних межах В"юнківської сільської ради Червоноармійського району, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337286 від 29.11.1996. Даний сертифікат відсутній, оскільки його видача проводилася через 6 місяців з дня смерті ОСОБА_5 . З метою прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Пулинської державної нотатіальної контори Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно померлого ОСОБА_5 . Таким чином, для реалізації нею спадкових прав виникла необхідність у визнанні її права в порядку спадкування в судовому порядку, тому просить суд визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті чоловіка право на земельну частку (пай), належну ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337286 як члену КСП ім. Л. Українки (місцезнаходження с. В"юнки В"юнківської сільської ради Житомирського району Житомирської області), яка перебувала в колективній власності КСП ім. Л. Українки.

Ухвалою судді від 14.07.2025 відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2025 закрито підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з"явилися, від останнього до суду через систему "Електронний суд" надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про проведення підготовчого засідання та всіх послідуючих судових засідань без їх участі. Позовні вимоги визнають повністю та не заперечують щодо їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 18.01.1989 р.н. В"юнківською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 18 січня 1983 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу складено запис за № 1 (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20.06.1996 В"юнківською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 2 (а.с. 7). Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідно серії НОМЕР_3 від 16.04.1983, серії НОМЕР_4 від 28.07.1984 та серії НОМЕР_5 від 22.01.1990, виданих В"юнківською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, батьками відповідачів є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 25, 26). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 11.10.2012 виконавчим комітетом Мар"янівської селищної ради Баранівського району Житомирської області, ОСОБА_2. у зв"язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_8 змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_2 " (а.с. 27). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , повторно виданого 27.03.2006 виконкомом В"юнківської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_3 у зв"язку з реєстрацією шлюбу зі ОСОБА_12 змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 " (а.с. 28). Згідно довідки відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 1368/35-25 від 23.04.2025 в даному відділі відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_5 , що видавався Червоноармійською райдержадміністрацією по В"юнківській сільській раді із земель реформованого КСП ім. Л. Українки. Відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Червоноармійською райдержадміністрацією по В"юнківській сільській раді за № 208 від 29.11.1996 міститься запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_5 серії ЖТ № 0337286 КСП ім. Л. Українки (а.с. 14). Відповідно до копій довідок В"юнківського старостинського округу Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 90 та № 91 від 09.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців після його смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12, 13). Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області № 305/02-31 від 24.06.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв"язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно померлого (а.с. 5-6). За даними Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області №412/01-16 від 04.09.2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 заведено спадкову справу за № 112/2001. Спадкоємцем по справі є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановлені законом строки, чинні заповіти відсутні (а.с. 56-58). За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.16 глави 10 розд. ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" надано роз`яснення про те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року№7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X "Перехідні положення" ЗК України). Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_5 , будучи членом КСП ім.Л.Українки В"юнківської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Л. Українки. Під час розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , прийняла спадщину, до якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Л. Українки В"юнківської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_5 . Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, беручи до уваги визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позивачка в силу ст. 1216 ЦК України набуває право на земельну частку (пай), правовстановлюючий документ на який виданий після смерті спадкодавця, в порядку спадкування за законом, як єдина спадкоємиця, що вступила у спадкові права, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 81, ч. 1 ст. 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, суд У Х В А Л И В :

Позов представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шмата Руслана Петровича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права на земельну частку (пай) задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Л. Українки с. В"юнки Червоноармійського (нині Житомирського) району Житомирської області згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337286 після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Рябенька