Справа № 511/2464/25
Провадження № 2-др/517/6/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

06 жовтня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

секретаря судових засідань Грабової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка Одеської області заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Сарана А.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшла вказана заява через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», в обгрунтування якої представник позивача Сарана А.О. зазначив, що рішенням Захарівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року у справі № 511/2464/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Разом із позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» зазначило, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 8 422, 40 грн., які складаються із судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Між ТОВ «Споживчий центр» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» 01 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 гривень за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником самостійно.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали без виклику сторін у судове засідання, суд дійшов таких висновків.

Диспозиція частини 8 статті 141 ЦПК України регламентує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ, звіт про виконану роботу та платіжну інструкцію № СЦ 00035977.

Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до диспозиції частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ОСОБА_1 не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

З урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в розмірі 6000 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заявупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Сарана А.О. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд додаткового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд додаткового рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Додаткове рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: