ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/1166/25 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року місто Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2025 року, постановлену у складі судді Булах Є.М. в цивільній справі № 766/12210/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 716113 від 27.09.2021 року у розмірі 73635,11 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2025 року позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без руху з тих підстав, що позивачем не надано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів та не виконані вимоги ч.1 ст.177 ЦПК України, щодо долучення до позовної заяви її копії та копій всіх документів, що додатються до неї для направлення/вручення судом таких документів відповідачу. Надано позивачеві п`ятиденний строк на усунення вказаних недоліків з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

18.08.2025 року представником позивача Дубовик В.О. надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій повідомляє суд, що у зв`язку із тим, що зареєстроване місце проживання відповідача на непідконтрольній території України:

АДРЕСА_1 , інша зареєстрована адреса проживання/перебування у позивача відсутня, відсутня інформація про зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідача, позивач не має змоги направити копію позовної заяви з додатками засобами поштового звязку, відповідно до ст.177 ЦПК України, на підставі чого просить суд виклик відповідача здійснювати через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Звертає увагу, що разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про неможливість надіслати позовну заяву та додатки через поштову службу.

Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що позивачем у визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, а тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позов необхідно вважати неподаним і повернути позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду представник ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про невиконання позивачем вимог ч.1 ст.177 ЦПК України, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання, у якому вказано, що відповідач зареєстрований та фактично перебуває за адресою, яка розташована на тимчасово окупованій території та перебуває поза межами підконтрольної Україні території. У зв`язку з цим позивач об`єктивно позбавлений можливості направити відповідачу копію позовної заяви та доданих документів засобами поштового зв`язку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалами Херсонського апеляційного суду від 05.09.2025 року та від 18.09.2025 року відповідно до вимог ч.2 статті 369 ЦПК України, визначено провести розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Як вбачається з матеріалів справи, користуючись наведеним вище гарантованим правом на доступ до правосуддя позивач через систему «Електронний Суд» звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. (ч.3 ст.185 ЦПК України)

З аналізу наведених процесуальних норм слідує, що після отримання позовної заяви та доданих до неї документів обов`язковою є їх перевірка суддею на предмет відповідності вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України і вирішення питання щодо наявності підстав для залишення позову без руху та в подальшому для визнання позовної неподаною та її повернення позивачеві.

Статтею 177 ЦПК України визначено документи, що подаються до позовної заяви.

Частиною першою цієї статті передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, наведеними нормами процесуального права встановлено обов`язок всіх учасників судового процесу дотримуватися процедур, визначених законодавством, нехтування якими призводить до суттєвих негативних наслідків.

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Суд вважає загальновідомою обставину щодо запровадження на всій території України з 24.02.2022 року воєнного стану внаслідок збройної агресії російської федерації.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376, населені пункти Олешківського району Херсонської області з 24.02.2022 року до теперішнього часу є тимчасово окупованою територією.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, останнім відомим позивачеві місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , територія яких згідно наведеного вище Переліку є тимчасово окупованою територію та відповідно не мають поштового або іншого сполучення.

При цьому статтею 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

З огляду на викладене, а також враховуючи визначений законом порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення учасника справи, остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи якого знаходиться на тимчасово окупованій території, який не має офіційної електронної адреси, апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви з підстав ненадання доказів надсилання її копії особі, яка перебуває на тимчасово окупованій території, а також за конкретних обставин цієї саме справи, не надання суду копії позовної заяви з додатками до неї, які суд через відсутність поштового або іншого сполучення до місця проживання відповідачки фактично позбавлений можливості направити їх, є проявом надмірного формалізму та об`єктивною перешкодою у доступі позивача до судочинства.

У відповідності до ч.1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену п.6 ст.353 ЦПК України (повернення заяви позивачеві), справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, то розподіл сум судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами.

Повний текст постанови складений 03.10.2025 р.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2025 року, скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко