Провадження № 2/175/2752/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Краснокутська Н.С., вивчивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вивчивши матеріали позовної заяви отримані судом та перевіривши відомості, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у відкритті провадження у справі за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 25ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

До відкриття провадження у цій справі встановлено, що, згідно з відповіддю № 1829238 від 29.09.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відповідач у справі помер.

У зв`язку з тим, що відповідач помер, припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки), суду не надано відомостей щодо правонаступників.

Зважаючи на вищевказане, а також на те, що смерть відповідача мала місце до пред`явлення цього позову до суду, особа, що вказана відповідачем у позові не набула цивільної процесуальної правоздатності у цьому цивільному процесі, тобто не був стороною у цій справі на момент смерті.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися до суду або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З коментарів до ст. 55 ЦПК України вбачається, що процесуальне правонаступництво виключається, якщо неприпустимо матеріальне правонаступництво. Зокрема, воно неприпустимо, коли вимога нерозривно пов`язана з особою кредитора або боржника (стягнення аліментів, поновлення на роботі, виселення з квартири у зв`язку з неможливістю спільного проживання і т.ін.).

Матеріальне правонаступництво автоматично не породжує правонаступництва в процесі. Пов`язано це з тим, що вступ в процес правонаступника-позивача залежить від його волевиявлення. Вступ до процесу правонаступника-відповідача залежить від волі позивача.

У цьому випадку волі позивача про заміну відповідача правонаступником не вбачається, а з`ясувати це питання можливо лише після відкриття провадження у справі, що є неможливим, у зв`язку зі смертю відповідача.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ надавав роз`яснення щодо процесуальних дій суду для розгляду справи, якщо на стадії судового розгляду було встановлено, що відповідач помер ще до подання позову до суду такого змісту: «Під час вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду в разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 489/4072/16-ц, згідно з якими, правонаступництво у разі смерті фізичної шляхом залучення правонаступника можливо лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Так, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи; здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25ЦК України).

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

При цьому вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у наведеному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред`явлення позову до померлої особи.

Зокрема, якщо на стадії відкриття провадження у справі суд встановить, що фізична особа відповідач знятий з обліку у відповідному органі реєстрації місця перебування та місця проживання особи у зв`язку із смертю, у відкритті провадження має бути відмовлено.

Таким чином, у цьому випадку, вбачається інша природа правовідносин між позивачем і спадкоємцями відповідача, або нотаріуса, чи органу місцевого самоврядування тощо, з якими позивач має визначитись для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за вказаним вище позовом.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н. С. Краснокутська