Справа № 629/981/25
Провадження № 2/629/522/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 року м.Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді- Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання- Хворостинка А.В., представника позивача- відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача-позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про залучення до участі у справі третіх осіб та її представника ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, та зустрічним позовом представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Представник позивача- відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення до участі у справі заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обгрунтування клопотання зазначив, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , є особою призовного віку, тому може бути мобілізованим до лав ЗСУ. Дана обставина суттєво впливає на можливість здійснювати виховання та утримання дитини за рішенням суду, у разі задоволення зустрічного позову. З огляду на викладене, є необхідність залучення до участі у справі як заінтересованих осіб відповідних ІНФОРМАЦІЯ_3 за зареєстрованим та фактичним місцем проживання відповідача та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 , оскільки рішення суду у цій справі, у випадку задоволення зустрічного позову та визначення місця проживання дитини може вплинути, як на його права та обов`язки, так і на права та обов`язки відповідних ТЦК та СП, пов`язані з можливою мобілізацією відповідача та позивача за зустрічним позовом, призову його на військову службу під час мобілізації на особливий період та прийняттям рішення щодо можливої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. ІНФОРМАЦІЯ_4 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 - відповідно ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, представник позивача- відповідача ОСОБА_1 заявив клопотання про передачу цієї цивільної справи на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва. В обгрунтування клопотання зазначив, що відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Як зазначає сам відповідач за первісним позовом, його фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , тобто за місцем фактичного проживання справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва. Тобто позовна заява була помилково подана до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Таким чином, позивач вважає, що справа має розглядатися у Дарницькому районному суді м. Києва. Крім цього, враховуючи те, що для з`ясування думки дитини вона має бути заслухана судом, що фактично не реально оскільки дитина так само перебуває у м. Києві. Крім цього, розгляд справи Дарницьким районним судом м. Києва значно спростить комунікацію сторін та третьої особи із судом, та забезпечить можливість бути присутнім у судовому засіданні, що зважаючи на безпекову ситуацію у Харківській області є неможливим.

Представник відповідача- позивача Свистун А.В. заперечував проти задоволення клопотання про залучення третіх осіб, посилаючись на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_3 не мають жодного відношення до предмету спору, який полягає у визначенні місця проживання дитини та стягненні аліментів. Крім того, представником позивача за первісним позовом жодним чином не доведено підстав для залучення даних центрів комплектування у процесуальному статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, та яким чином ухвалене в майбутньому рішення суду безпосередньо вплине на права чи обов`язки цих центрів комплектування. Заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтована з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка звертається з відповідною заявою. Виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, ОСОБА_5 вважає, що відсутні підстави для задоволення вищевказаної заяви про залучення у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Клопотання про передачу справи на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва представник відповідача- позивача Свистун А.В. просив вирішити на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в рамках заявлених клопотань, суд вважає клопотання такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Зважаючи на зміст заявленого клопотання про залучення третіх осіб, обсяг і межі спірних правовідносин, визначених у позовній заяві, то воно не містить в собі фактичних чи юридичних передумов для висновку про те, що судове рішення в цій справі може будь-яким чином вплинути на права і обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 . Тож, розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та безпідставність, оскільки представник позивача- відповідача ОСОБА_3 не аргументував і не надав жодного доказу ймовірності впливу рішення у цій справі на права, свободи, інтереси або обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому суд відмовляє у задоволенні заяви про залучення їх у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду(ч.2 ст. 31 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача(ч.1 ст. 28 ЦПК України).

Положення ч. 1 ст. 27, ч.1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватися чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2024 року у справі №175/4316/19.

Згідно відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1111319 від 12.02.2025 та № 1858633 від 06.10.2025 сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Жодних доказів того, що сторони по справі мають зареєстроване місце проживання чи зареєстроване місце перебування в Дарницькому районі м. Києва позивачем- відповідачем ОСОБА_3 не надано і матеріали справи не містять.

Будь-яких належних доказів, в тому числі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що містять інформацію про реєстрацію її місця проживання чи реєстрацію її місця перебування в Дарницькому районі м. Києва, матеріали справи також не містять.

Враховуючи зазначене, доводи представника позивача- відповідача ОСОБА_3 про те, що сторони фактично перебувають та проживають в м. Києві, не є підставою для звернення з данним позовом до Дарницького районного суду м. Києва та не дає підстав для передачі справи на розгляд іншому суду у відповідності до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

За таких обставин клопотання представника позивача- відповідача ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 27,28, 31, 53, 197, 258-260, 263, 353, 354 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотань представників позивача- відповідача ОСОБА_3 про залучення до участі у справі заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_6 і ІНФОРМАЦІЯ_7 , та про передачу справи на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя С.А. Мицик