РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2025 рокуСправа №451/1405/25
Провадження № 2/451/530/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Магонь О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Радехові в залі суду цивільну справу №451/1405/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції учасників процесу

15 серпня 2025 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов представник позивача обґрунтував тим, що після смерті ОСОБА_4 його спадкоємицею є дочка ОСОБА_1 (Позивачка), якій було видано 2 свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Однак нотаріус відмовив Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що вказане нерухоме майно належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 , а згідно даних погосподарської книги №3 по с. Станин за 1986-1990 р.р. станом на 15.04.1991 роки в ньому були зареєстровані ОСОБА_4 - голова домогосподарства, ОСОБА_5 (дружина), син ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , син ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_8 (позивач). Частка ОСОБА_4 не виділена. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 (син) помер у віці 23 роки, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (син) у віці 35 років. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідачем у цій справі є ОСОБА_2 (рідний брат Позивачки), оскільки він є сином ОСОБА_4 , який проживав та був зареєстрований в будинку, разом з померлим ОСОБА_4 станом на 15.04.1991 рік. Крім цього в написанні імені ОСОБА_4 в належних йому документах (свідоцтво про одруження, свідоцтво про смерть) вбачається різне написання ( ОСОБА_9 , ОСОБА_9 ). Позивачка у встановлений законом порядок звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, проте, позбавлена можливості у досудовому порядку оформити свої спадкові права у зв`язку з отриманою відмовою нотаріуса, зміст якої описано вище. А тому позивачка змушена звернутися до суду і просити ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на дане спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов у повному обсязі.

Заяви та клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 22 серпня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання та витребував у Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчену копію спадкової справи №116/2015 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1-2).

10 вересня 2025 року до суду поступила належним чином засвідчена копія спадкової справи (а.с.62).

Учасники справи у судове засідання не прибули.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.56).

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву від 05.09.2025, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.58).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторона.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Установлені судом фактичні обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Позивачки ОСОБА_4 у віці 73 роки в с. Станин Львівської області, про що 03 лютого 2015 року зроблено відповідний актовий запис за №1 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Станинської сільської ради Радехівського району Львівської області 03 лютого 2015 року (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати Позивачки ОСОБА_5 у віці 81 рік в с. Станин Львівської області, про що 03 квітня 2025 року зроблено відповідний актовий запис за №84 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим старостою сіл Павлів, Станин Радехівської міської ради Львівської області від 03 квітня 2025 року (а.с.42).

Згідно зі Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 24 липня 1970 року, виданого Червоноградським міським бюро ЗАГС Львівської області, Позивач ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Червоноград Львівської області про що 24 липня 1970 року зроблено відповідний запис за №552. Батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 (а.с.34).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5, виданого 3 вересня 2024 року Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прізвище дружини до реєстрації шлюбу « ОСОБА_10 », прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 » (а.с.24).

Як видно з Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2013 (Справа №451/1728/13-ц) Позивачка розірвала шлюб. А саме, суд вирішив: «Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , зареєстрований Павлівською сільською радою народних депутатів Радехівського району Львівської області 25 квітня 1993 року, актовий запис №8» (а.с.33).

Згідно зі Свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_4 від 19 травня 1968 року, виданого Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 уклали шлюб 19 травня 1968 року про що зроблено запис за № 7. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині ОСОБА_10 (а.с.35).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень №4, виданого 16 серпня 2024 року Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_6 (брат Позивачки) (РНОКПП НОМЕР_5 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 (а.с.20).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень №8, виданим 14 серпня 2024 року Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_7 (брат Позивачки) (РНОКПП НОМЕР_6 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер брат Позивачки ОСОБА_7 у віці 23 роки, про що 09 травня 2001 року зроблено відповідний актовий запис за №14 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_7 , виданим Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14 серпня 2024 року (а.с.43).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат Позивачки ОСОБА_6 у віці 35 років, про що 15 червня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №10705 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_8 , виданим Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 лютого 2021 року (а.с.40).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79375913 від 02.12.2024, виданої Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, після смерті ОСОБА_7 , який помер 2001 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.29).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79375931 від 02.12.2024 року виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , який помер 2011 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.28).

Із відповіді на адвокатський запит №40 від 04.04.2025 Радехівської міської ради Львівської області (Павлівський старостинський округ), видно, що згідно з погосподарської книги №3 по с. Станин Шептицького (колишнього Радехівського) району Львівської області за 1991-1996 рр. за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 були зареєстровані: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.25).

Згідно з довідкою №119 від 04.03.2025, виданої старостою сіл Павлів, Станин Радехівської міської ради Львівської області про те, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_15 дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з померлим на день смерті були зареєстровані: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 дружина (а.с.26).

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 02.03.1989 на основі рішення Радехівського райвиконкому №239 від 19.11.1987 засвідчено, що в цілому, будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с.39).

Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зараз АДРЕСА_1 ) та відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору, згідно довідки №503 від 14.08.2024 року входив ОСОБА_4 . Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був виготовлений за заявою ОСОБА_1 (а.с.44-47).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71038897 від 27.12.2022, наданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого спадкова справа №57682914 (номер у реєстрі), заведена у Радехівські державній нотаріальній конторі Шептицького району Львівської області 14.07.2015 №116/2015 (а.с.22).

Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71039003 від 27.12.2022, наданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, видно, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого спадкова справа №57682914 (номер у реєстрі), заведена у Радехівські державній нотаріальній конторі Шептицького району Львівської області 14.07.2015 №116/2015 (а.с.23).

За матеріалами спадкової справи №116/2015 позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 , подавши 14.07.2015 в Радехівську держану нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, та отримала та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 грудня 2022 року (а.с.37,38, 63-93)

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області від 27.12.2022 №479/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що частка в колгоспному дворі ОСОБА_4 не виділена (а.с.32).

Із Експертного висновку №056/458-n від 21 червня 2022 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз видно, що ономастична традиція співвідносить два українські офіційні варіанти імені ЄВГЕН і ЄВГЕНІЙ з російським ЕВГЕНИЙ. З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в різних документах однієї особи й однієї особи й однієї родини відмінних варіантів цього імені та похідних форм імені по батькові, зокрема, внаслідок сплутування варіантних пар при міжмовному перетворенні імені в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Лінгвістична ідентифікація таких записів імені в документах однієї родини ґрунтується на їхньому співвіднесенні з регулярними дивергентними явищами в межах відповідних онімних парадигм та з типовими девіаціями в практиці документування, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного українські записи особового імені ЄВГЕН і ЄВГЕНІЙ у документах, наданих для експертизи є ідентичними (а.с.27).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Позиція суду

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

До спірних правовідносин, які стосуються колгоспного двору, суд застосовує норми Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (який був чинним на момент набуття сторонами права власності на спірне майно) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Статтею 121 ЦК УРСР регламентовано, що володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. Особи віком від п`ятнадцяти до шістнадцяти років можуть такий позов пред`явити за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, а позов в інтересах осіб, що не досягли п`ятнадцяти років, може бути пред`явлений їх батьками (усиновителями) або опікуном.

Згідно із ст. 123 ЦК УРСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Відповідно до ст. 124 ЦК УРСР при виході одного або кількох членів колгоспного двору з його складу виділ частки в натурі провадиться з таким розрахунком, щоб не позбавити двір необхідних для ведення його підсобного господарства будівель, худоби та сільськогосподарського реманенту. При неможливості виділити належну членові двору частку майна в натурі її вартість виплачується йому грішми. Право вимагати виділу майна при виході з складу двору мають члени двору; які досягли шістнадцяти років. Особи віком від п`ятнадцяти до шістнадцяти років можуть вимагати виділу за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, а в інтересах осіб, що не досягли п`ятнадцяти років, виділу можуть вимагати їх батьки (усиновителі) або опікун.

За правилами ст. 125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.

На підставі ст. 126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Отже, 15 квітня 1991 року житловий будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного типу двору, головою якого, був ОСОБА_4 , членами колгоспного двору були ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відтак кожному з них належала 1/6 частка в майні вищевказаного колгоспного двору.

Разом із тим, ОСОБА_2 втратив право на відповідні частки у майні, яке належало до колгоспного типу двору, про що він зазначив у своїй заяві, а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 померли.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24 червня 1983 року із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВС України №13 від 25 грудня 1992 року, № 15 від 25 травня 1998 року, передбачено, що правила ст. 563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Відповідно до ст. 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У розумінні ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийнята спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті батька на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Як зазначив ВС КЦС у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, належним способом захисту, якщо вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, є звернення сторони до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

За правилами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги сторони про визнання права власності на спадкове майно є законними та обґрунтованими і, відповідно такі потрібно задовольнити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 80, 89, 141, 200, 206, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України; на підставі ст. 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. 120, 121, 123, 124, 125, 126 ЦК УРСР, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники процесу

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Фрей Андріан Васильович, адреса: проспект Відродження, 14, місто Радехів, Шептицький район, Львівська область, 80200.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддяМагонь О. З.

Рішенн суду виготовлене 1 жовтня 2025 року.