Справа №751/8153/25
Провадження №2/751/2365/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

Топіха Р.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Полянська К.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові про скасування арешту зі спадкового майна, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника № 9610670 від 12 березня 2010 року, виданої Новозаводським відділом державної виконавчої служби в місті Чернігові.

Вивчивши позовну заяву та додані документи вважаю, що у відкриті провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі пред`явлення до суду позову боржника про скасування майна в порядку цивільного судочинства, суддя має відмовити у відкритті провадження (постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5.

Відповідно до позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, яка міститься у постанові від 06 травня 2024 року в справі № 725/3352/23, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені у позові, не підлягають розгляду в порядку позовного провадження цивільного судочинства, оскільки з предмету спору вбачається порушення прав чи свобод позивача (боржника) під час виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги, які мають розглядатись в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (розділ VII ЦПК України), суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 447 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду в порядку ст. 447 ЦПК України зі скаргою на бездіяльність, рішення державного виконавця.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.М. Топіха