Справа № 214/386/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

присяжних Шатило І.В., Гізатуліної Т.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №214/386/25 за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, -

Представники:

від заявника адвокат Лимарева Н.А.,

від заінтересованої особи-1 адвокат Страх В.О.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лимарева Н.А., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 14.01.2025, в якій просила суд: оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , місце народження: Україна, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12.52 год. поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., Україна; визнати, що смерть солдата ОСОБА_4 настала під час виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видати заявникові свідоцтво про смерть сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 батьки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_4 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 до лав ЗСУ, де проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 бригади №93. 17.08.2022 родині ОСОБА_5 надійшло сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., при захисті Батьківщини солдат ОСОБА_4 загинув: у результаті артилерійського обстрілу солдат ОСОБА_4 , який знаходився на позиціях 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримав поранення, не сумісні з життям. З причини інтенсивних бойових дій евакуювати тіло військовослужбовця не було можливості. В подальшому, окупаційними військами російських загарбників були здійснені неодноразові штурмові дії, під час яких позиції 3-го механізованого батальйону переходили під тимчасовий контроль військ російської федерації, тіло військовослужбовця залишилось перебувати на непідконтрольній владі України території. Станом на час закінчення проведення службового розслідування, тіло військовослужбовця не евакуйоване, оскільки знаходиться на непідконтрольній владі України території, відповідно, оформити документи про його смерть (загибель) немає можливості. 21.09.2022 відділенням поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстроване звернення від матері ОСОБА_4 ОСОБА_3 про обставини загибелі сина. Станом на 23.12.2024 у провадженні СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808 від 21.09.2022, розпочатого за фактом зникнення безвісті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тіло солдата ОСОБА_4 до медичних закладів не доставлялось, у зв`язку з чим у родини ОСОБА_5 відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, на підставі якого б факт смерті ОСОБА_4 можливо було зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану. З огляду на існування ряду документально підтверджених обставин, які дають підстави припускати смерть ОСОБА_4 з констатацією високого ступеня ймовірності його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12.52 год. поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., внаслідок артилерійського обстрілу збройними силами Російської Федерації, де він отримав травми, несумісні з життям, представник ОСОБА_1 просила оголосити ОСОБА_4 померлим відповідно до ст.46 ЦК України, ст.ст.234, 306 ЦПК України. Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідне заявникові для державної реєстрації смерті сина та отримання свідоцтва про смерть, оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця ЗСУ в період воєнного стану.

Ухвалою суду від 17.01.2025 заяву прийнято судом до розгляду з відкриттям окремого провадження.

Ухвалою суду від 04.02.2025 задоволено заяву представника заявника про її участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 14.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника заінтересованої особи-1 про залишення заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 14.03.2025 задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.

Ухвалою суду від 24.07.2025, постановленою без оформлення окремим процесуальним документом, задоволено заяву представника заявника про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (п.17 протоколу с/з).

Беручи участь в судових засіданнях, заявник ОСОБА_1 , його представник адвокат Лимарева Н.А. (дистанційно в режимі відеоконференції) та заінтересована особа ОСОБА_3 вимоги заяви підтримали та наполягали на її задоволенні з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Страх В.О. заперечував проти задоволення заяви та зазначав, що ОСОБА_2 категорично заперечує проти оголошення померлим її чоловіка ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю достатніх правових підстав для ухвалення такого рішення.

Представники заінтересованих осіб відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 про свою участь в судових засіданнях не заявили, повідомлялись у встановленому законом порядку.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 (беручи участь в судовому засіданні 28.07.2025 в режимі відеоконференції) показав, що він є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Разом з ним військову службу проходив ОСОБА_4 . На виконанні бойового завдання 16.08.2022 він знаходився з ОСОБА_4 , а саме, на бойових позиціях у бліндажі поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл. Під час мінометного обстрілу до їх бліндажу потрапила міна, в результаті чого ОСОБА_4 загинув на місці від важких численних осколкових поранень. Він теж отримав поранення, однак чудом залишився живим. Після закінчення обстрілу він особисто перевіряв наявність у ОСОБА_4 ознак життя, однак такі ознаки були відсутні, що було очевидним з огляду на характер отриманих ним поранень, не сумісних з життям. Вважає, що з такими пораненнями шансів вижити у ОСОБА_4 не було. Із поля бою забрати тіло ОСОБА_4 не було можливим, у тому числі й в подальшому, оскільки ці позиції перейшли під тимчасовий контроль військ російської федерації. Тіло військовослужбовця ОСОБА_4 залишилось перебувати на непідконтрольній владі України території. Про загибель ОСОБА_4 від отриманих поранень 16.08.2022 він повідомив у телефонному режимі дружину, а також побратимів та керівництво військової частини.

Здійснити допит свідка ОСОБА_7 (у т.ч. дистанційно) не виявилось можливим з огляду на відсутність можливості встановленням з ним зв`язку з причин його перебування на військовій службі в ЗСУ.

За даних обставин, з урахуванням позиції учасників справи, позиції заявника, його представника, заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи Кривенко О.В., які не заперечували проти завершення розгляду за їх відсутності, суд вважає за можливе ухвалити рішення без фіксування судового засідання технічними засобами у письмовому порядку.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, вислухавши покази свідків, беручи до уваги позицію учасників справи, вважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., громадянство Україна, українець. За даними реєстру Криворізької міської територіальної громади, зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07.02.1994 відділом ЗАГС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Батьки ОСОБА_4 також мають зареєстроване місце проживання разом з сином за однією адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.

Із початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_4 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 до лав ЗСУ. Наказом №118 від 13.05.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону.

17.08.2022 на адресу ОСОБА_2 було направлено сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., при захисті Батьківщини.

Разом з тим, 20.01.2023 на адресу ОСОБА_8 було направлено сповіщення сім`ї №К/440/158 від ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час ведення бойових дій зник безвісти 16.08.2022 поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., при захисті Батьківщини.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 №15910 було проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 16.08.2022, а також з метою уточнення причин та умов, що сприяли виконанню (неналежному виконанню) службових обов`язків або вчиненню правопорушень під час проходження служби (зборів), відпустки, а також встановлення вини стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , чиї дії або бездіяльність стали причиною зникнення його безвісти.

У ході проведення службового розслідування комісією встановлено, що під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, а саме, під час виконання бойових завдань при безпосередній участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12.52 год. військами російської федерації було проведено артилерійський обстріл по позиції опорного пункту 7 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону поблизу АДРЕСА_2 . У результаті артилерійського обстрілу солдат ОСОБА_4 , який знаходився на позиціях 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримав поранення, не сумісні з життям. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту, зі зброєю, та без ознак алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. З причини інтенсивних бойових дій евакуювати тіло військовослужбовця не було можливості. В подальшому, окупаційними військами російських загарбників були здійснені неодноразові штурмові дії, під час яких позиції 3-го механізованого батальйону переходили під тимчасовий контроль військ російської федерації, а тіло військовослужбовця залишилось перебувати на непідконтрольній владі України території. Станом на час закінчення проведення службового розслідування, тіло військовослужбовця не евакуйоване, оскільки знаходиться на непідконтрольній владі України території. Відповідно, оформити документи про його смерть (загибель) немає можливості.

За фактом безвісті зниклого під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_4 командиром НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 була здійснена доповідь та надіслана до штабу ВЧ НОМЕР_1 .

Вищевказані обставини зафіксовані в акті службового розслідування, витягу з журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 (за книгою обліку №14/окп/т) за 06.12.2022 та витягу з наказу про результати службового розслідування за №16027 від 25.12.2022.

Рішенням командира військової частини НОМЕР_1 постановлено: військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 до моменту евакуації його тіла або до моменту отримання інформації стосовно місця його перебування та його стану, вважати таким, що зник безвісти 16.08.2022 під час безпосередньої участі у бойових діях.

21.09.2022 відділенням поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстроване звернення від матері ОСОБА_4 ОСОБА_3 про обставини загибелі сина, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 бригади № НОМЕР_6 під час виконання бойового завдання в зоні бойових дій поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл. За даним фактом відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808 від 21.09.2022 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України. У подальшому матеріали кримінального провадження передано за підслідністю до Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області.

Як слідує з відповіді Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області від 25.12.2024 №27603/401/02-2024, досудове розслідування кримінального провадження триває, потерпілим визнаний ОСОБА_4 батько безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України від 18.03.2025 №08-11/8317, відповідно до розпорядження КМУ від 17.03.2022 №228-р ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України виконує функції Національного інформаційного бюро (скорочено НІБ), метою якого є забезпечення обліку захищених осіб (які належать до супротивної сторони міжнародного збройного конфлікту), які опинилися в їх руках та повідомляли сім`ям про їх долю. НІБ здійснює адміністрування реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, до якого вноситься інформація про оборонців України та мирних (цивільних) осіб. За наявною у розпорядженні НІБ інформацією, відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Допитаний судом як свідок ОСОБА_6 показав, що він був свідком загибелі солдата ОСОБА_4 під час перебування разом з ним на виконанні бойового завдання на бойових позиціях поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл. Свідок підтвердив, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 саме поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл. під час мінометного обстрілу їх позицій внаслідок отримання важких поранень, несумісних з життям. Евакуювати його тіло не виявилось можливим, тілом ОСОБА_4 залишились на території, що є тимчасово непідконтрольною Україні.

Як на правові підстави звернення до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим, заявник ОСОБА_1 посилається на ч.2 ст.234, ст.306 ЦПК України, ч.4 ст.46 ЦК України та вказує на наявність доказів, що дають підстави припускати загибель його сина як військовослужбовця під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., а тому просить оголосити ОСОБА_1 померлим.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну (ч.1 чт.46 ЦК України) та спеціальну (ч.2 ст.46 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом ч.2 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 ВП ВС зазначила, що законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи ч.2 ст.46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким (п.50 постанови). У 2018 році законодавець вніс зміни до ч.2 ст.46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів «воєнними діями» словами «збройним конфліктом». Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: «Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту». ВП ВС наголошує на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина 2 статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у ч.2 ст.46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Відповідно до п.61, п.74 постанови ВП ВС від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені ч.2 ст.46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

У п.п.78, 81 згаданої постанови Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Велика Палата Верховного Суду виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

За правилами доказування, визначеними ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За обсягом наявних у справі доказів в їх зв`язку та сукупності, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що висновки службового розслідування, покладені в його основу обставини, а також факти, повідомлені допитаним судом свідком ОСОБА_6 , покази якого не були суперечливими щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 , є підставами для того, щоб зробити можливим вірогідне припущення про смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що настала під час виконання ним бойового завдання в зоні ведення бойових дій, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., Україна.

Приходячи до такого висновку, суд також вважає за доречне зауважити, що керівник військової частини, де проходив службу ОСОБА_4 , за наслідками проведеного службового розслідування констатував факт його безвісної відсутності з 16.08.2022 та не спростував факт отримання ним травм внаслідок артилерійського обстрілу під час перебування на бойових позиціях, надіславши відповідне сповіщення сім`ї ОСОБА_4 . У ході розгляду справи від військової частини НОМЕР_1 , залученої до участі у справі, не надходило заперечень з приводу можливості оголошення ОСОБА_4 померлим. Разом з тим, вказані документи, а також відсутність медичних документів про смерть ОСОБА_4 в результаті виключення можливості евакуації його тіла з території ведення бойових дій з 16.08.2022, не є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть органами державної реєстрації актів цивільного стану, а тому судовий розгляд в цій справі в обраний спосіб звернення відповідатиме інтересам заявника як батька ОСОБА_4 .

Що стосується дотримання визначених ч.2 ст.46 ЦК України строків, сплив яких визначає можливість оголошення померлим особи, то Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до цього переліку, територією активних бойових дій була Соледарська міська територіальна громада Донецької області, у тому числі м. Соледар та прилеглі до нього села і селища, з 24.02.2022. Активні бойові дії на території вказаної громади (за винятком с. Бахмутське, с. Берестове, с. Білогорівка, с. Благодатне, с. Василівка, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , с-ще Нагірне, с. Парасковіївка, с-ще Підгородне, с. Пилипчатине, с. Роздолівка, с. Сакко І Ванцетті, м. Соледар, с-ще Спірне, с. Стряпівка, с. Трипілля, с. Яковлівка) було завершено 06.08.2024, здебільшого територія знаходиться під окупацією рф. При цьому, активні бойові дії у м. Соледар завершено 24.01.2023.

Судовим розглядом встановлено, що днем вірогідної смерті (загибелі) ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., Україна. Отже, саме з 24.01.2023 має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому ч.2 ст.46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території, де ймовірно загинув ОСОБА_4 . Оскільки заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою 14.01.2025, тож як на момент звернення заявника до суду з такою заявою, так і на час ухвалення судом рішення по суті сплинув шестимісячний строк, зазначений у ч.2 ст.46 ЦК України, тому суд вважає, що задоволення заявленої ОСОБА_1 вимоги та оголошення ОСОБА_4 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 є обґрунтованим, доведеним та відповідатиме вимогам закону, матиме для заявника юридичне значення у виникненні та реалізації особистих та майнових прав як члена сім`ї військовослужбовця, надасть можливість усунути юридичну невизначеність у цивільних правовідносинах з ОСОБА_4 , у тому числі реалізувати спадкові права на належне йому майно, отримання виплат після загибелі військовослужбовця тощо.

Суд акцентує окрему увагу, що в силу ст.47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Оскільки рішення суду про оголошення особи померлою є достатньою підставою для складання актового запису про смерть та видачі свідоцтва про смерть органом державної реєстрації актів цивільного стану при виконанні судового рішення, тому зобов`язання судом цього органу до вчинення таких дій в рамках окремого провадження та за відсутності спору про це є неприпустимим, тому суд вважає за необхідне вимогу в цій частині залишити без задоволення.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 305-309, 351-352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою задовольнити частково.

Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна (інн НОМЕР_2 , місце народження: Україна, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, остання адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ), військовослужбовця, стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 померлим від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті поблизу н.п. Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл., Україна, внаслідок загибелі під час виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору у справі компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про оголошення особи померлою може бути скасоване в порядку, передбаченому ст.309 ЦПК України на підставі заяви, поданої особою, яку було оголошено померлою або іншою заінтересованою особою.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , інн НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , інн НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, буд.25.

Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , юридична адреса: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с-ще Черкаське.

Рішення суду складено та підписано без проголошення 26.09.2025.

Головуючий суддя О.І. Євтушенко

Присяжні: І.В. Шатило

Т.І. Гізатуліна