ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м.Суми

Справа №950/980/22

Номер провадження 22-ц/816/1083/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи :

стягувач ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича

на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року про розстрочення виконання рішення суду, в складі судді Бакланова Р.В., постановлену у м. Лебедин,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Цим рішенням стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 350769, 50 грн грошової компенсації за 1/2 частку вартості спільного майна подружжя. Вказував, що не має змоги виконати рішення суду та сплатити суму заборгованості одразу, оскільки має невеликий дохід, здійснює догляд за матір`ю 1938 р.н., яка відповідно до медичних показань потребує догляду, 40000 грн вже заплатив на виконання рішення суду. Просив розстрочити йому виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01.02.2024 року строком на 12 місяців рівними частинами.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Розстрочено виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року (справа № 950/980/22) в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 350769,50 грн грошової компенсації за 1/2 частку вартості спільного майна подружжя рівними частинами на 12 місяців за мінусом сплачених 40000 грн. по 25897,46 грн щомісяця.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кирилкін Р.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, безпідставність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи подану заяву, суд першої інстанції не врахував, що складне матеріальне становище боржника у даному випадку належними та допустимими доказами стосовно рівня доходів, наявного у власності майна боржника, не підтверджено, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Учасники справи правом на подання відзиву не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення суду від 01.02.2024 року, ухваленого Лебединським районним судом Сумської області області 01 лютого 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 350769,50 грн грошової компенсації за 1/2 частку вартості спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_1 , працює у КП «Водоканал виконавчого комітету Лебединської міської ради», займає посаду охоронця, нарахована заробітна плата за період з січня 2024 р. по вереснь 2024 р. становить 74544,09 грн. Також він здійснює догляд за матір`ю - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , що стверджено висновком № 114 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та актом про встановлення факту здійснення особою догляду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що заявник не має достатнього доходу для сплати всієї суми боргу за короткий термін, однак має намір виконати рішення суду та сплатити заборгованість.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частинами 3, 4 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Заяву про розстрочення виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_2 обґрунтовував лише тим, що має невеликий дохід, здійснює догляд за матір`ю 1938 р.н., яка відповідно до медичних показань потребує догляду.

Наведені заявником обставини не можуть бути достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду. За рішенням суду про поділ майна подружжя, у власності відповідача залишилося два автомобіля та мотоцикл, проте суд першої інстанції не врахував, що виконання рішення суду можливе і за рахунок майна боржника, яке він може продати чи здати в оренду, щоб виконати рішення суду.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача. Розстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.

Ініціюючи розстрочення виконання рішення суду, ОСОБА_2 не навів посилань та не надав доказів наявності виключних або особливих обставин що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року. Таким чином, ухвала Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 605,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича задовольнити.

Скасувати ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина