Справа № 278/455/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Буткевича М.І.

за участі секретаря судового засідання Бошяна А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Станишівської сільської ради в інтересах неповнолітніх, до ОСОБА_1 , третя сторона: Відділ у справах дітей Станишівської сільської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття на користь законного представника дитини.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 є матір`ю доньки ОСОБА_2 , відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані підставі ст. 135 Сімейного кодексу України.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання, зловживає спиртними напоями, не працює, умови проживання є не задовільними.

Сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Станишівської сільської ради» та на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах відділу у справах дітей Станишівської сільської ради від 20.12.2021 року № 18.

До перебування на обліку у Станишівський громаді, сім`я ОСОБА_1 перебувала на обліку в Новогуйвинській громаді з 2019 року, Новогуйвинською селщиною радою було заявлено позов до Житомирського районного суду Житомирської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 . У позові було відмовлено, матір була попереджена про необхідність належним чином виконувати батьківські обов`язки.

У період з 2022-2024 неоднаразово були здійсненні комісійні виїзди, про що складено відповідні акти оцінки потреб та житлово-побутових умов проживання. ОСОБА_1 жодного разу не було дома під час виїздів, зі слів бабусі, яка проживала разом з ними, матір зловжила постійно алкоголем тому не мала коштів для необхідного забезпечення потреб дитини. У зв`язку із вживанням алкоголю у родині постійно виникали конфлікті ситуації, свідком яких була дитина.

Відповідно до листа служби у справах дітей Житомирської обласної державної адміністрації від 22.10.2024 року № 1037 встановлено, що ОСОБА_1 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків та продовжує зловживати алкогольними напоями, а бабуся не має можливості самостійно виховувати та утримувати дитину.

Висновком комісії з питань захисту та прав дитини, вважали за потрібне вилучити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на обліку дітей в складних життєвих обставинах, у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_3 (а.с. 27-28).

Ухвалою суду від 02.04.2025 року було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідачка скористалась своїм процесуальним правом, залучила адвоката та подала відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовити за безпідставністю (а.с. 47-49).

У судовому засіданні позивач позов просив задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав. Мати відповідачки зверталась з проханням повпливати на доньку оскільки вона не виконує своїх обов`язків, постійно залишає дитину на бабусю.

Відповідачка позов не визнає та заперечує проти позовних вимог, посилається на те, що вона офіційно працює працює санітаркою в лікарні, дитину відвідувала одразу після того як її забрали в реабілітаційний центр, виправилась та хоче бути разом з дитиною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що відповідачці пропонували допомогу у позбавленні алкоголізму, шляхом кодування але відповідачка відмовилась оскільки хотіла впоратись сама, староста постійно допомагала сім`ї, ситуація не покращувалась, тому остання була змушена звернутись до органу опіки. Позовні вимоги також підтримує та вважає, що дитину потрібно вилучити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 . ЇЇ батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 за даною адресою зареєстровано місце проживання матері ОСОБА_1 (а.с. 9).

У період 2022-2024 р. працівниками служби спільно із поліцейським офіцером громади та фахівцем із соціальної роботи було проведено 7 відвідувань сім?ї, про що складено відповідні акти оцінок потреб та соціально-побутових умов. Жодного разу матері вдома не було, зі слів бабусі вона працювала, щоб утримувати родину, але в той же час вона звинувачувала свою доньку у постійному зловживанні алкоголем. На фоні зловживання матір?ю ОСОБА_1 , 1982р.н., алкоголем неодноразово у родині виникали конфліктні ситуації, про які бабуся повідомляла старосту, але під час виїздів комісія не зустрічала матері вдома. У телефонному режимі жінка повідомляла, що зловживає вона через погані стосунки з матір?ю, яка постійно її ображає (а.с. 25).

Відповідно до актів обстеження умов проживання встановлено, що ОСОБА_1 дома не було, матір відсутня за постійним місцем проживання, дитина проживає разом з бабусею, бабуся утримувати дитину немає можливості, дитину було вилучено представниками опіки (а.с. 16-19).

Відповідно до наказу № 18 від 20.12.2021 року Служби у справах дітей Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взято на облік, як дитина що перебуває у складних життєвих обставинах на підставі: мати ухиляється від неналежного виконання батьківських обов`язків (а.с. 15).

Зі змісту характеристики, виданої учениці ОСОБА_2 , вбачається, що вона не завжди уважна, навчається не в повну міру своїх сил, потребує контролю, виховувалась у неповній сім`ї, не мала постійного місця для навчання, відпочинку, дитина одягалась скромно. Мати успіхами дитини не цікавилась, батьківські збори не відвідувала, не допомагала з виконанням домашнього завдання. Неоднаразово мати бачили у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 14).

Згідно висновку про вилучення дитини від 14.11.2024, відповідачка вживає алкогольні напої, потреби дитини не задовольняє, у 2024 році двічі було складено протокол за вчинення домашнього насильства щодо матері ОСОБА_6 (а.с. 25).

Зі змісту довідки-характеристики Виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, вбачається, що відповідачка дійсно зловживає спиртними напоями не здійснює догляд за дитиною та рідко приїздить додому, офіційно ніде не працює, веде аморальний спосіб життя (а.с. 10).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, заслухавши думку дитини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити .

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини 1 статті 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до статті 165 СК право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК, в якій визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Водночас, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі досліджених доказів судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, що загрожує їх безпеці, на шлях виправлення не стала, що є безумовними підставами для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_7 .

На переконання суду ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків проявляється в тому, що відповідачка не займається належним вихованням дитини, не піклується про її фізичний, моральний духовний розвиток, дозвілля, підготовку до самостійного життя і праці, не створює умови для її всебічного і гармонійного розвитку, неналежним чином забезпечує отримання дитиною освіти, не створює умови, щоб дитина зростала і виховувалась в безпечних, сприятливих умовах, не створює умови для розвитку її природних здібностей, не поважає гідність дитини, не забезпечує необхідне харчування, що негативно відображається на їх фізичному та духовному розвитку.

Судом встановлено, що відповідачка двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо матері ОСОБА_6 .

З письмових доказів, досліджених судом, судом встановлено, що відповідачка вживає алкогольні напої, знаходиться в нетверезому стані, що відбувається в присутності дитини, що безумовно впливає на розвиток дітей, їх уявлення про родину, формування морального виховання. Таким чином дитина отримують від матері лише негативний приклад і досвід, матір не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази та пояснення працівників соціальних служб, які є узгодженими і підтверджуються і письмовими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 СК під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Матеріалами, долученими до справи, підтверджено, що родина ОСОБА_1 перебуває на обліку сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини ОСОБА_7 , внаслідок зловживання алкогольними напоями, а вжиті заходи для виправлення поведінки відповідачки не дали позитивного результату, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав.

За наведених обставин, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки є виправданим і пропорційним заходом, який відповідає найкращим інтересам дитини, сприятиме її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наведених вище мотивів та підстав, що відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Суд наголошує, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК.

Нормами ч. 3 ст. 166 СК передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, з відповідачки на користь законного представника, який буде здійснювати догляд та утримання ОСОБА_2 , підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України, та присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття на користь законного представника дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Станишівської сільської ради в інтересах неповнолітньої Житомирського району Житомирської області, місцезнаходження: Житомирський район, Житомирська область, с. Станишівка, вул. Кооперативна, 3,

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя М.І.Буткевич