Провадження № 2-о/369/481/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., присяжних: Пантель О.І., Ямщиков В.Г., при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 369/10507/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Шевченківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вище зазначеною заявою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , обіймав посаду старшого стрільця третього відділення охорони першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Новоселівське, Луганської області зник безвісти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2022 № 3333 «Про призначення службового розслідування» з метою уточнення причин і обставин, що мали місце, наказано заступнику командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення майору ОСОБА_3 провести службове розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти в умовах складної бойової обстановки.

Результатами службового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 , виконуючи бойове завдання та перебуваючи в зоні ведення бойових дій, зник безвісти 11.11.2022 року в районі населеного пункту Новоселівське, Луганської області.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин від 03.06.2025 №2 ОСОБА_2 набув статусу зниклий безвісти за особливих умов.

Згідно листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 06.06.2025 № 840062025 слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі СУ ГУНП в Луганській області) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004598 від 07.11.2023, розпочатому за заявою ОСОБА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 .

Згідно Виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора від 03.06.2025 року №08-11/20269 станом на дату формування виписки відсутня інформація про перебування ОСОБА_2 у полоні.

Заявник є рідним братом ОСОБА_2 . Вказує, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне для отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України для реалізації своїх прав, у тому числі для подальшого звернення до соціальних служб, Міністерства оборони, оформлення допомоги та відповідних пільг, а також з метою спадкування.

На підставі вище наведеного, заявник просить суд оголосити померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , датою смерті визначити дату набрання рішенням суду законної сили, місцем смерті: Луганська область, Сватівський район, населений пункт Новоселівське.

19.06.2025 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи у судове засідання 25.09.2025 року не з`явились, повідомлялися належним чином про судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Міністерство оборони України, як заінтересована особа, надаючи свої пояснення, щодо заяви, вказує, що перебіг строку за для звернення до суду, за для оголошення ОСОБА_2 , має починатись від наступного дня, після закінчення воєнних дій на території України. Таким чином, заява про оголошення фізичної особи померлою є передчасною та не підлягає задоволенню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зробила висновок, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

У частині 2 статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Велика Палата Верховного Суду врахувала, що приписи частини 2 статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Речення друге частини 2 статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець, формуючи припис речення другого частини 2 статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене уточнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно вказаного Переліку, датою початку тимчасової окупації селища Новоселівське Коломийчиської сільської територіальної громади (Сватівський район Луганської області) є 14.03.2022, датою закінчення 01.05.2023. Датою початку бойових дій є 01.05.2023 і до теперішнього часу.

Суд враховує, що згідно із згаданим з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 46 ЦК України, що викладений в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22, з урахуванням конкретних обставин справи відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою може бути розпочатий судом від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У зв`язку з тим, що станом на 11.11.2022 територія селища Новоселівське Коломийчиської сільської територіальної громади (Сватівський район Луганської області), на якій зник безвісти ОСОБА_2 , не була віднесена до території ведення активних бойових дій згідно з Переліком затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, початок перебігу встановлених частиною другою статті 46 УК України строків для оголошення померлим старшого солдата ОСОБА_2 має обраховуватися з дня настання відповідної події (11.11.2022), що узгоджується з наведеним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду.

Також Міністерство оборони України, вказує що заявником не надано підтвердження відсутності спадкоємців у померлого, а при наявності таких спадкоємців, їх права можуть бути порушенні.

У цьому зв`язку суд зазначає, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Натомість Міністерством оборони України не зазначено, з ким та про яке право у заявника існує спір. Рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Дана позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 3 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21.

Верховний Суд у своїх численних рішеннях послідовно підтримує можливість оголошення особи померлою за наявності сукупності обставин, які дають підстави припускати її загибель або смерть.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі № 756/11546/18 (провадження № 61-279св19) було зазначено, що для оголошення фізичної особи померлою необхідно встановити не тільки факт відсутності відомостей про її місцеперебування, а й наявність обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд повинен дослідити всі обставини зникнення особи, а також вжиті заходи щодо її розшуку, і оцінити їх у сукупності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 757/23011/17-ц (провадження № 61-12499св19), де наголошувалося, що суду необхідно встановити неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи, та існування обставин, що об`єктивно дають підстави вважати, що особа загинула або померла.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 757/29519/18-ц також зазначено, що відсутність особи за місцем постійного проживання протягом тривалого часу, припинення виплати пенсії, а також неможливість встановити її місцезнаходження за допомогою правоохоронних органів, є достатніми підставами для оголошення особи померлою.

У даній справі наявні всі вищезазначені умови, а саме: особа зникла під час бойового завдання, з моменту зникнення пройшло 2 роки и 10 місяців, відсутні будь-яких відомості про її місце перебування, проводяться розшукові дій правоохоронними органами, які до теперішнього часу не дозволили встановити місцезнаходження особи.

Таким чином, у суду є всі підстави припускати смерть ОСОБА_2 внаслідок його тривалої відсутності, відсутності відомостей про його місце перебування, а також наявних обставин, що створюють вірогідність настання смерті.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 46, 47 Цивільного кодексу України, ст.ст. 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Шевченківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України про оголошення особи померлою задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , датою смерті визначити дату набрання рішенням суду законної сили, місцем смерті: Луганська область, Сватівський район, населений пункт Новоселівське.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений: 29.09.2025 року.

Суддя А.В. Янченко

Присяжні О.І. Пантель

В.Г. Ямщиков