Провадження №2-ві/932/23/25
УХВАЛА

Іменем України

01.10.2025 місто Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саленка Олександра Миколайовича про відвід судді у цивільній справі №932/4917/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Котовська сільська рада, про визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом міста Дніпра під головуванням судді Потоцької С.С. розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Котовська сільська рада, про визнання недійсним заповіту.

26.09.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саленка О.М. надійшла заява про відвід головуючого судді Потоцької С.С., мотивована наявністю обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, об`єктивності, законності та обґрунтованості рішень у справі, що загалом викликає у сторони позивача недовіру до суду.

Так, на думку сторони позивача:

-суддею при розгляді справи однобічно вирішуються клопотання, всі процесуальні дії направлені лише на користь відповідача;

-при розгляді клопотань відповідача не заслуховується та не враховується думка представника позивача;

-клопотання представника позивача суддею взагалі не розглядаються;

-суддею умисно порушуються норми ЦПК України щодо строку розгляду справи, яка перебуває у провадженні з 11.11.2024 та досі знаходиться на стадії підготовчого провадження, розгляд справи відкладається безпідставно, дата наступного засідання не призначається;

Крім того, викликає сумнів в неупередженості судді той факт, що вона має російське громадянство та є уродженкою м. Воркути, виникає взагалі сумнів у легітимності судді.

Наводячи положення Кодексу суддівської етики, Конвенції про захист прав та основоположних свобод, Бангалорських принципів поведінки суддів та практику Європейського суду з прав людини, представник позивача зауважує, що суддя не може вважатися об`єктивною і неупередженою при розгляді даної справи, і навіть якщо об`єктивних фактів не буде встановлене, проте є дійсним та реальним факт такої недовіри, яка породжує у сторони позивача сумніви в неупередженості судді, законності рішення, яке буде ухвалене в майбутньому та взагалі в можливості реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Просить задовольнити заву про відвід судді Потоцької С.С. від розгляду цієї справи та передати справу до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ч.3 ст.14, ст.33 ЦПК України.

Судом встановлене, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра в складі головуючого судді Потоцької С.С. від 29.09.2025 заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саленка О.М. про відвід судді залишена без задоволення та передана до канцелярії суду з метою визначення судді для вирішення питання про відвід у порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Вивчивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заява про відвід судді Потоцької С.С. надійшла до суду 26.09.2025, а наступне засідання у справі призначене на 02.10.2025, заява вирішується суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу. При цьому розгляд питання про відвід судді суд вирішує без повідомлення учасників справи, що відповідає положенням ч.8 ст.40 ЦПК України.

За змістом ч.ч.1,2 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, щодо неприпустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши обставини, на які посилається сторона позивача в заяві про відвід судді, слід констатувати, що обґрунтування недовіри фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, однак в розумінні ч.4 ст.36 ЦПК України такі доводи не можуть бути підставою для відводу, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судових рішень у справі.

Європейський суд з прав людини у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» (№11/1987/134/188, §46,48) визначив, що наявність безсторонності для цілей пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (№33949/02, §49) підкреслене, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказане, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В заяві про відвід представником позивача не конкретизоване, які саме рішення та дії судді Потоцької С.С. свідчать про її ймовірну упередженість, які саме клопотання сторони позивача не розглядаються судом, не наведено доказів умисного порушення суддею строку розгляду справи. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що засідання в ній відкладалися за клопотаннями та через неявку учасників справи, в тому числі й сторони позивача, а також з інших обґрунтованих підстав. Суд вважає, що поведінка головуючого судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи. Також слід зазначити, що доводи про громадянство та місце народження судді не можуть слугувати доказом її упередженості, оскільки ці питання були предметом вивчення під час призначення на посаду, яке відбулося згідно з положеннями та вимогами Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зважаючи, що стороною позивача не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого судді у справі, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність її відводу, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим та безпідставним, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.36,39,40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саленка Олександра Миколайовича про відвід головуючого судді Потоцької С.С. у цивільній справі №932/4917/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Котовська сільська рада, про визнання недійсним заповіту, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 01.10.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Салькова