Номер провадження: 22-ц/813/5790/25
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС",

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС»,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року у складі судді Калініченко Л.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22336,43 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є страховиком транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на підставі укладеного 24.06.2020 року з ОСОБА_2 договору добровільного страхування наземного транспорту № 81776а0о, у відповідності до умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

17.05.2021 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAI», державний номерний знак « НОМЕР_2 », допустив зіткнення з транспортним «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав усі необхідні документи, за наслідком чого було складено страховий акт, на підставі якого АТ «СК «АРКС» виплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 50429,20 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СК «ТАС», вказаною компанією у відповідності до положень ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було відшкодовано AT «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 28 092,77 грн.

Приймаючи викладене, позивач зазначає, що невідшкодована різниця між страховим відшкодуванням, яке позивач сплатив потерпілій стороні, та відшкодованим з боку страховика винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, становить в сумі 22 336,43 грн., яка у відповідності до приписів ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Відповідачем в добровільному порядку вказані кошти позивачеві не відшкодовані.

Дані обставини, зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Позиція відповідачів в суді першої інстанції

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 , оскільки при суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - моментом здійснення відповідної виплати страхового відшкодування. У зв`язку з чим, представник вказує, що оскільки страхове відшкодування за регресною вимогою АТ «СТ «ТАС» сплатила АТ «СК «АРКС» 30.09.2021, тому в даній справі перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати, а відтак строк позовної давності щодо відшкодування регресної вимоги сплинув 30.09.2024. Звернувшись до суду з даним позовом 14.10.2024 позивачем пропущено строки позовної давності, що є наслідком відмови у задоволенні позову.

Представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких останній вважав безпідставними доводи сторони відповідача про пропуск строків позовної давності, з посиланням на неврахування відповідачем положень пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України яким визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволено.

Рішення суду мотивоване тим, що у відповідача, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перед позивачем, який за наслідком виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат набув право вимоги до останнього, виник обов`язок з відшкодування різниці суми, між сумою відшкодованого відшкодування за договором страхування та розміром страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач під час розгляду справи не заперечував розмір завданої матеріальної шкоди власнику пошкодженого транспортного засобу, а також не оспорював право позивача на відшкодування заявленої суми. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у порядку суброгації шкода в розмірі 22336,43 грн. Щодо доводів відповідача про пропуск строку позовної давності, суд зазначив, що трирічний строк починає обчислюватися з моменту настання ДТП (24.06.2020). Однак з урахуванням того, що з 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан (Указ Президента України № 64/2022), а Закон України № 2120-ІХ від 15.03.2022 доповнив розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України пунктом 19, яким передбачено продовження строків позовної давності на період дії воєнного стану, суд дійшов висновку, що позовна давність у справі не пропущена, тому заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності є безпідставною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем не було пропущено позовної давності. Так, позивач дізнався про порушення свого права та про особу, яка його порушила у день скоєння ДТП 17.05.2021, і саме із цього часу у позивача виникло право вимоги безпосередньо до заподіювача шкоди чи до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Позивачу було достовірно відомо про настання страхового випадку та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП і у останнього було достатньо часу для того щоб звернутись з позовною заявою до суду до введення на території України воєнного стану. Разом з цим, суд першої інстанції не врахував наведені вище положення закону, а також не дав оцінку тій обставині, що мав можливість і обов`язок знати про стан своїх майнових прав та інтересів, довідатись і довідався про їх порушення до введення на території України воєнного стану, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Позиція позивача та третьої особи в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без виклику учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України).

3. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що 24.06.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №81776а0о, предметом якого є майнові інтереси страхувальника ОСОБА_2 , що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаними у пунктах 5 та 6 цього договору, а саме транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з визначеною сумою страхової суми 360 000,00 грн., зі строком дії договору з 23.07.2020 по 22.07.2021.

17.05.2021 о 13 годині 50 хвилини у м. Одесі по вул. Інглезі, 9-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з прилеглої території на вул. Інглезі, не надав дорогу транспортному засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався по ній, та скоїв з ним зіткнення. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Постановою судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17.06.2021 по справі №521/7612/21, за вказаним фактом ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн. Постанова не оскаржувалась, та набрала законної сили 30.06.2021.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Отже, наявність вини в діях ОСОБА_1 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.05.2021, додатковому доказуванню не підлягає.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як вбачається у вказаній дорожньо-транспортній пригоді був пошкоджений транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час дії Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» від 24.06.2020, який належав станом на час скоєної події ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.07.2016.

17.05.2021 ОСОБА_2 , як власник вказаного пошкодженого транспортного засобу, звернулась до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

17.05.2021 уповноваженою особою ОСОБА_3 було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , за наслідком чого складено акт огляду транспортного засобу та у відповідності до ремонтної калькуляції №1.003.21.0 від 20.05.2021 визначена вартість відновлювального ремонту в сумі 50429,20 грн.

Згідно зі страховим актом ПрАТ «СК «АРКС» №ARX2780528 від 21.05.2021 вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить в сумі 50429,20 грн.

24.05.2021 ПрАТ «СК «АРКС», на виконання страхового акту №ARX2780528 від 21.05.2021 року на користь ОСОБА_2 , здійснено виплату суми страхового відшкодування в сумі 50429,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №781948 від 24.05.2021.

Також судом встановлено, що станом на час настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.05.2021, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2 , якого визнано винним у вказаній події, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в АТ «СГ «ТАС» за полісом №201764384.

Приймаючи дані обставини, ПрАТ «СК «АРКС» звернулась до АТ «СГ «ТАС», як страховика винної особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, з заявою про виплату суми страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 .

23.09.2021, АТ «СК «ТАС» видано страховий акт №26778/21/921, яким визнано страховою сумою до відшкодування, за наслідком пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини страхувальника ОСОБА_1 , за умовами договору страхування ЕР №201764384 від 04.11.2020, у розмірі 28092,77 грн.

30.09.2021 АТ «СК «ТАС» на підставі вказаного страхового акту сплачено ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування в сумі 28092,77 грн.

На підставі викладеного вбачається, що різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням та відшкодованим страховим платежом з боку страховика винної особи в дорожньо-транспортній пригоді, становить у розмірі 22336,43 грн. (50429,20 28092,77 = 22336,43 грн.)

Відповідачем вказана сума коштів позивачеві в добровільному порядку не відшкодована, що стало підставою для звернення ПрАТ «СК «АРКС» до суду з даним позовом.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачим судове рішення осаржується тільки в частині пропуску позивачем позовної давності на пред`явлення до суду відповідного позову.

У межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків, що встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС».

Так, право на звернення до суду за захистом кореспондується зі статтею 256 ЦК України, яка встановлює для особи часові межі для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та називає їх позовною давністю.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності визначається в статті 261 ЦК України.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Натомість, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (абзац перший частини п`ятої статті 261 ЦК України).

Отже, за змістом статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У справі яка переглядається, встановлено, що позивач звернувся з позовом до суду 14.10.2024, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності, який обчислюється з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.05.2021.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє наразі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

У період дії в Україні воєнного стану позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків (визначення початок перебігу, закінчення строків, вчинення дій в останній день строку тощо), у тому числі і загальні правила обчислення позовної давності.

15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX) розширив обставини зупинення позовної давності.

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Вказана норма набрала чинності 17 березня 2022 року на підставі Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану".

Отже, з 15 березня 2022 року перебіг позовної давності зупинився для будь-яких зацікавлених у судовому захисті осіб. Причому, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування воєнного стану. І лише від дня припинення останнього, плин строку захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного суб`єктивного права в судовому порядку продовжиться, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Таким чином, оскільки загальний трирічний строк пред`явлення позову у справі, яка переглядається, спливав 17.05.2024, тобто під час дії воєнного стану, то цей строк не сплив, а продовжувався до кінця його дії.

З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним з`ясуванням обставин справи, є правильним та обґрунтованим.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: