Справа № 215/6269/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді - Науменко Я.О., за участю секретаря - Дядькіна І.О.,

розглянувши згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Герасимчука Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 до суду надійшла зазначена позовна заява в обґрунтування якої представник позивача вказав, що ОСОБА_1 з 06.10.2018 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Спільне життя подружжя фактично припинено: сторони не проживають разом, не ведуть господарства, втратили взаєморозуміння та сімейні стосунки. Спроби збереження шлюбу результату не дали. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та примирення є неможливими, що суперечить інтересам позивача та дитини.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2025 прийнято до розгляду цивільну справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10.09.2025.

10.09.2025 справу було відкладено на 02.10.2025 у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує (вх.17151 від 20.08.2025).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою судових повісток, направлених відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, які повернуті на адресу суду з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.

Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України вирішити справу в заочному порядку з огляду на те, що відповідач повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, суд проводить розгляд цивільної справи за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що сторони 06 жовтня 2018 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане 13.04.2021 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 249 (а.с.9).

Сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.04.2019, яке видане Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 284 (а.с.9 на звороті).

У позовній заяві вказано, що між подружжям на початку сімейного життя відносини були гармонійними. Однак з часом між ними виникли глибокі розбіжності у поглядах на подальше спільне життя, виконання сімейних обов`язків, розподіл домашніх справ та виховання дитини. Внаслідок цього сторони припинили спільне проживання, ведення господарства та фактично перестали існувати як сім`я. Спроби збереження шлюбу та відновлення сімейних відносин результату не дали. На даний час між сторонами відсутні взаємоповага, взаєморозуміння та почуття, необхідні для подружнього життя. Шлюб існує лише формально, без реального змісту та ознак сім`ї. Подальше спільне життя та примирення позивач вважає неможливими, оскільки це суперечить її особистим інтересам, а також не відповідає найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує, що добровільність є однією з основних засад шлюбу. Шлюб як сімейний союз створює сім`ю, а його договірна природа підкреслює добровільний характер, заснований на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється через його розірвання, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків. Право на подання позову про розірвання шлюбу належить кожному з подружжя. Для забезпечення цього права важливим є прояв взаємної поваги та гідності між сторонами.

Беручи до уваги, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать її інтересам і є неможливими, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Представник позивача адвокат Герасимчук О.О. у прохальній частині позову просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Судом встановлено, що 21 липня 2025 року між адвокатом ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 133, 137 ЦПК України судові витрати включають, зокрема, витрати на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами на підставі належних доказів: договору, підтвердження оплати, детального опису виконаних робіт тощо.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір таких витрат визначається судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків, опису послуг), які мають бути надані до закінчення дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови відповідної заяви.

Проте позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо фактичної оплати або нарахування гонорару, розрахунку витрат та детального опису наданих адвокатом послуг. За відсутності таких підтверджень вимога про стягнення 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Однак суд звертає увагу на те, що в ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 1211,20 грн (3028 грн * 0,4).

Поряд з цим, в ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки вищевказана позовна заява подана адвокатом Герасимчуком О.О. в інтересах ОСОБА_1 в електронній формі через систему «Електронний суд», судовий збір за подання цього сплачений в розмірі 968,96 грн (1211,20 грн * 0,8), тобто із врахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, зважаючи на вимоги ст. 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню 968,96 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 223, 264, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст.56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Герасимчука Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 06 жовтня 2018 року за актовим записом № 249 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 02 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце знаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3

СУДДЯ