Справа № 761/4350/24
Провадження № 2/761/1911/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Голуб О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про виділ майна зі спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивачі, інтереси яких представлені адвокатом, звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в якому просили виділити позивачам у власність 23/100 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді квартири АДРЕСА_2 загальною площею 39,2 кв.м., визначити частку ОСОБА_1 , у розмірі 30/100 частини квартири АДРЕСА_3 , визначити частку ОСОБА_5 , у розмірі 70/100 частини квартири АДРЕСА_3 .

Позов обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 є власником 3/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_5 є власник 7/50 частини вказаного житлового будинку. Зазначає, що власниками частин вказаного житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 - власник частини, ОСОБА_4 - власник 1/5 частини, ОСОБА_6 - власник 1/10 частини. Вказує, що 15.02.2022 позивачі звернулися до відповідачів з пропозицією укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, а саме договір про виділ ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , частини вказаного будинку, шляхом виділу у власність позивачам частини будинку у вигляді квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку, загальною площею 39,2 кв.м.. Однак, відповідачі не надали згоди на укладення договору про виділ належної позивачам частки нерухомого майна зі спільної часткової власності. Крім того, на замовлення позивачів судовим експертом Свістуновим І.С. було проведено будівельно-технічну експертизу, за результатами якої встановлено, що виділ часток позивачам з житлового будинку АДРЕСА_4 є технічно можливим, а в результаті такого виділу господарському призначенню будівлі не буде завдано будь-якої шкоди, оскільки запропоновано до виділу частина будинку є ізольованою квартирою АДРЕСА_2 для подальшого користування якою не потрібно здійснювати будь-яке втручання в конструктивні елементи будинку. У зв`язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 18.03.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 28.11.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому та ухвалити відповідне рішення, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач-1 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач-2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Відповідачка-3 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 26 книги третьої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 3/50 частини житлового будинку з відповідними надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. від 21.04.2006 року за реєстровим № 4-872.

Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником 2/50 частини житлового будинку з відповідними надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. від 21.04.2006 року за реєстровим № 4-872 та власником 1/10 частини житлового будинку з відповідними надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. від 03.05.2006 року за реєстровим № 4-964.

Згідно інформаційної довідки КП «КМБТІ» щодо інформації про право власності на майно від 25.07.2022 ПБ-2022 № 643, за даними реєстрових книг КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за:

-1/10 частини за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №5 від 19.08.1958, №12323 та зареєстрованого в Бюро 15.09.1958 за реєстровим №2509;

-1/5 частини за ОСОБА_4 на підставі договору міни, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №1 від 11.09.1992, №7н-24644 та зареєстровано в Бюро 20.10.1992 за реєстровим №2509;

-частини за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою від 27.03.2015 та реєстровим № 10-103.

Право власності на вказані частки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за кожним спадкоємцем.

Отже, житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ..

Інших правовстановлюючих документів на спірний будинок позивачем не надано.

Позивачем ОСОБА_1 було замовлено та подано до суду Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 11.11.2022 № 1414/11-2022 року щодо технічно можливих варіантів виділу частки в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді квартири АДРЕСА_2 між співвласниками.

Відповідно до вказаного висновку судового експерта Свістунова І.С. від 11.11.2022 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи здійснити виділ 1/5 частки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,2 кв.м., вбачається технічно можливим лише за умови відступу від часток співвласників та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. На розгляд запропоновано технічно можливий варіант виділу частки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 1/5 частки житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді квартири АДРЕСА_2 загальною площею 39,2 кв.м., що розроблений із відступом від часток співвласників а вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Можливий варіант виділу частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, із зазначенням: розміру частки по вартості, що становлять приміщення, які пропонуються виділити; розміру компенсації у зв`язку з відхиленням від розміру часток співвласників, що викладено у дослідницькій частині в таблиці. При прийнятті варіанту 1/5 частки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , нові частки співвласників в житловому будинку та розміри компенсації відповідно до часток співвласників зазначені в дослідницькій частині висновку.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а)множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другоюстатті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно достатті 367 ЦК Українимайно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна.Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженої Міністерством з питань житлово-комунального господарства України , наказ від 18.06.2007 N 55, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за N 774/14041 ( надалі Інструкція) - ця Інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна (далі - об`єкти нерухомого майна), крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (далі - суб`єкти господарювання) при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна.

Пунктом 3.1. цієї Інструкції передбачено, що розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів.

Відповідно до п. 3.2. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

Пунктом 3.3 передбачено, що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Враховуючи вимоги вищевказаної Інструкції слід дійти до висновку, що розрахунок часток співвласників житлового будинок повинен проводитись спеціалістами у вказаній галузі з дотриманням порядку проведення розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, який передбачений вказаною Інструкцією.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних права та інтересів судом.

Питання визначення часток у праві спільної часткової власності урегульовано положеннями статті 357 ЦК України, згідно якої частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки тільки за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку, тобто при наявності спору, позивач мав би звертатись до суду з позовом про захист своїх порушених прав. При цьому надати докази того, що співвласники спірного будинку відмовились у встановленому законом порядку змінити розмір часток у праві спільної часткової власності на спірний будинок, а також надати розрахунок розміру часток співвласників спірного будинку, який проведений відповідно до порядку розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, який передбачений Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженої Міністерством з питань житлово-комунального господарства України , наказ від 18.06.2007 N 55, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за N 774/14041.

Слід зазначити, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності п`ятьом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивачів є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачів.

Керуючисьст.ст. 77-81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про виділ майна зі спільної часткової власності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Сіромашенко