_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/322/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря судового засідання Солтановської Ю.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2025 року представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 04.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року витребувано у Київської державної нотаріальної контори у м.Одесі належним чином завірені матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер у спадковому реєстрі 73841874, номер у нотаріуса 220/2025, заведену 24.03.2025 року.

16.09.2025 року через систему «Електронний суд» від Київської державної нотаріальної контори у м.Одесі надійшли належним чином завірені матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається, як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №1480 від 05 березня 2025 року.

Заявник ОСОБА_2 , як законний представник своєї дочки ОСОБА_4 звернулась до Київської державної нотаріальної контори у м. Одеси з заявою про прийняття спадщини та отримала відповідь, що у зв`язку з тим, що з документів спадкової справи неможливо встановити батьківство ОСОБА_3 , видати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належало ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , неможливо та роз`яснено, процедуру вирішення цього питання у судовому порядку.

Відповідно до витягу № 80645598 від 28.03.2025 року з реєстру про реєстрацію в спадковому реєстрі виданого Київської державної нотаріальної контори у м. Одеси відкрито спадкову справу № 73841874, номер у нотаріуса 220/2025.

Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для набуття дитиною всіх прав згідно СК України відносно свого біологічного батька.

Згідно Висновку експерта №239 від 24.04.2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженою громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ймовірністю 99,99999999 %. Таким чином, батьківство практично доведене.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Заявник ОСОБА_2 здійснювала її поховання, що підтверджується договором-замовленням від 19.02.2025 року, договором-замовленням від 21.02.2025 року №159575, чеком про сплату послуг.

ОСОБА_2 здійснювала також поховання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується договором-замовленням від 08.03.2025 року №158392, договором-замовленням від 22.03.2025 року №159574, довідкою на одержання та підпоховання праху від 08.03.2025 р., чеком про сплату послуг.

Матеріали справи містять спільні світлини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного судуУкраїни «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування ст. 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Слід вказати, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Та його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до абзацу дванадцятого пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

З досліджених доказів судом достовірно встановлено, що в актовому записі про народження ОСОБА_4 відомості про батька вказані зі слів матері.

Згідно Висновку експерта №239 від 24.04.2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженою громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ймовірністю 99,99999999 %.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявниці в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановити факт батьківства, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису № 2304 від 11 березня 2014 року про народження ОСОБА_4 , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, записавши батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця міста Одеса.

З урахуванням внесених змін видати нове свідоцтво про народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко