Номер провадження: 22-ц/813/2688/25
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62», в інтересах якого діє адвокат Ткач Олена Сергіївна, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2024 року про зупинення провадження по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіджіФінанс», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62» (далі ОСББ «Катерининська 62») звернулось до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіджіФінанс» (далі ТОВ «ДіджіФінанс») ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2023 року відкрито провадження в даній справі за позовом ОСББ «Катерининська 62».

20 березня 2024 року ТОВ «ДіджіФінанс» подало до суду клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/18041/20 було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки та звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №РМ-SME502/100/2008 від 07.05.2008, а саме приміщення горища загальною площею 150 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 30.06.2017, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Куценко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1046, шляхом продажу цього майна на публічних торгах за початковою ціною. Вищевказаним рішенням встановлено дійсність договору іпотеки, звернуто стягнення на предмет іпотеки, надано належну оцінку рішенню апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 у справі №2-7814/07, однак на сьогоднішній день рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/18041/20 оскаржується ОССБ «Катерининська 62» в апеляційному порядку, та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2024 року задоволено клопотання ТОВ «ДіджіФінанс» про зупинення провадження у справі.

Зупинено провадження у справі №522/24343/23-Е за позовом ОСББ «Катерининська 62» до ТОВ «ДіджіФінанс», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним до набрання законної сили судовим рішенням у справі №522/18041/20 за позовом ТОВ «ДіджіФінанс» як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, що розглядається Одеським апеляційним судом.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник ОСББ «Катерининська 62» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2024 року, відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ДіджіФінанс» про зупинення провадження у справі, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про зупинення провадження у справі (п. 9 ст. 353 ЦПК України).

Згідно частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15).

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині 1 статті 251 ЦПК України. Пунктом 6 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини 1 статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/18041/20 було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки та звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №РМ-SME502/100/2008 від 07.05.2008, а саме приміщення горища загальною площею 150 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 30.06.2017, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Куценко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1046, шляхом продажу цього майна на публічних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна на рівні не нижче за звичайних ринкових цін.

Вищевказаним рішенням встановлено дійсність договору іпотеки, звернуто стягнення на предмет іпотеки, надано належну оцінку рішенню Апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 у справі №2-7814/07, однак на сьогоднішній день рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/18041/20 оскаржується ОССБ «Катерининська 62» до Одеського апеляційного суду.

31 січня 2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі №522/18041/20 за позовом ТОВ «ДіджіФінанс» як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Предметом спору у даній справі №522/24343/23-Е є визнання недійсним договору іпотеки №РМ-SME502/100/2008 від 07.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Плигіною Ж.О. та зареєстрованим в реєстрі за №3839.

Зупиняючи провадження в даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення обставин та вирішення спору у справі №522/18041/20 впливає на збирання та оцінку доказів у даній справі. Також суд вказав, що обставини встановлені у справі №522/18041/20 мають значення для даної справи та можуть суттєво вплинути на вирішення справи №522/24343/23-Е.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду, вважає недоцільним зупинення провадження в даній справі, з огляду на наступне.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Проте, в порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивних обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді цієї справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги про визнання договору іпотеки недійсним.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, а також 07.09.2023 в рамках справи №4821/3/23.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає виключно у випадку саме неможливості (а не недоцільності, бажаності, зручності, тощо) розгляду даної справи до вирішення судом іншої справи. При цьому така неможливість має бути чітко визначена та належним чином аргументована судом при зупиненні провадження.

Колегія суддів зазначає, що наявність спору звернення стягнення на предмет іпотеки не виключає можливість встановити наявність чи відсутність підстав для визнання договору іпотеки недійсним. Дані спори мають різні підстави, предмети доказування та юридичні наслідки.

Таким чином, наявність спору про звернення стягнення не перешкоджає, а навпаки, потребує можливості встановлення дійсності або недійсності самого правочину.

Окрім вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм процесуального права, та без врахування висновків, викладених в рішеннях Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, що призвело до постановлення помилкової ухвали щодо зупинення провадження у справі, відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 6 п. 1, 379, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62», в інтересах якого діє адвокат Ткач Олена Сергіївна, задовольнити, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2024 року про зупинення провадження по справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 18 вересня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда