Справа № 464/3737/25
пр.№ 2/464/1832/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2025 м. Львів

Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 96584, 81 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що 14 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №901, згідно якого видано кредит у сумі 31900 грн. Також, 13 листопада 2020 року укладено кредитний договір №001, за яким позичальнику надано кредит у сумі 36937 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість останнього станом на 03 березня 2025 року складає: по кредитному договору від 14 лютого 2020 року №901 - 47086, 6 грн., з яких: 29788, 17 грн. - заборгованість за кредитом; 17298, 43 грн. - заборгованість за процентами; по кредитному договору від 13 листопада 2020 року №001 - 49498, 21 грн., з яких: 26670, 01 грн. заборгованість за кредитом, 8, 25 грн. заборгованість по процентах, 22819, 95 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаних кредитних договорах станом на 03 березня 2025 року становить 96584, 81 грн. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 03.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації).

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно дост.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №901, згідно якого видано кредит у сумі 31900 грн. Також, 13 листопада 2020 року укладено кредитний договір №001, за яким позичальнику надано кредит у сумі 36937 грн, що підтверджується заявами долученими до матеріалів справи, які підписані відповідачем у справі.

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, інформацію щодо реальної ставки річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.

На підтвердження надання кредитних коштів за укладеним кредитним договором позивачем долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію від 13 листопада 2020 року, за якою здійснено перерахунок кредитних коштів у розмірі визначеному таким договором та долучено довідку про збільшення кредитного ліміту, розрахунки заборгованості по кредитах.

Згідно банківських виписок по рахунку за укладеним договором суд встановив, що відповідач користувався наданими позивачем кредитними коштами.

З розрахунку позивача вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем, станом на 03 березня 2025 року заборгованість складає: по кредитному договору від 14 лютого 2020 року №901 - 47086, 6 грн., з яких: 29788, 17 грн. - заборгованість за кредитом; 17298, 43 грн. - заборгованість за процентами; по кредитному договору від 13 листопада 2020 року №001 - 49498, 21 грн., з яких: 26670, 01 грн. заборгованість за кредитом, 8, 25 грн. заборгованість по процентах, 22819, 95 грн. заборгованість за комісією.

У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань, 03 березня 2025 року АТ «ПУМБ» направлено на адресу відповідача письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в загальному розмірі 96584, 81 грн., яка залишилась не виконаною.

Оскільки відповідач допустив порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом в заявах про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 14 лютого 2020 року та 13 листопада 2020 року визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування послугами банку щодо кредитування.

Отже, підписання договорів свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїми підписами письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Частина 1статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк).

Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно із ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Судом встановлено, що за умовами договорів сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредитів, які надано виходячи із обраних ним умов кредитування.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договорів у тому числі ціну договорів, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладених із відповідачем кредитних договорів.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договорів був ознайомлений, підписав такі договори, однак умови договорів порушив, зворотного відповідачем не доведено.

Розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитними договорами за тілом кредитів та процентами підтверджується наданим суду розрахунками заборгованості.

На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем по основній сумі боргу та за відсотками за кредитними договорами не сплатив та відповідних доказів до суду не подав.

Однак, позивачем в розмір заборгованості, заявленої у позові, крім заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами, включена заборгованість за комісією по кредитному договору №001 від 13 листопада 2020 року в сумі 22819, 95 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням наведеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21.

За таких обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за кредитним договором №001 від 13.11.2020 у розмірі 22819, 95 грн., задоволенню не підлягає.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитних договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 73764, 86 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає позов АТ «ПУМБ» підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами за кредитними договорами, та водночас не підлягає до задоволення в частині вимог, що стосується стягнення заборгованості за комісією.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого АТ «ПУМБ» судового збору в розмірі 1850 грн. 06 коп.

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у розмірі 73764, 86 грн. та 1850 грн. 06 коп. судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , адреса місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий суддя Мичка Б.Р.