КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 367/12721/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13199/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальне управління «Комунальник» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Мерзлого Л.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила допустити поворот виконання судового наказу від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24 шляхом повернення на користь ОСОБА_1 стягнутих коштів у розмірі 13 324,90 грн. (а.с. 46-48).

В обґрунтування заяви зазначала, що 12 грудня 2024 року Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ по справі № 367/12721/24 за заявою КП «Житлово-комунального управління «Комунальник» про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 11 449 грн. 39 коп. та суми судових витрат у розмірі 302 грн. 80 коп.

03 квітня 2025 року заявником було подано заяву про скасування судового наказу.

08 квітня 2025 року за результатом розгляду вищевказаної заяви Ірпінським міським судом Київської області було постановлено ухвалу про скасування судового наказу, якою скасовано судовий наказ по справі № 367/12721/24 від 12.12.2024 року.

Поряд з цим, 03.04.2025, в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, відкритого на підставі вказаного судового наказу, приватним виконавцем Валявським О.А. з банківського рахунку заявника було стягнуто грошові кошти у сумі 13 324 грн. 90 коп.

Відтак, вважала, що оскільки, вказані грошові кошти були стягнуті безпідставно, адже судовий наказ по справі № 367/12721/24 скасовано, стягнуті виконавцем кошти підлягають поверненню боржнику у повному обсязі.

З огляду на те, що питання про поворот виконання судового наказу судом в ухвалі про скасування судового наказу вирішено не було, виникла необхідність звернення до суду з цією заявою щодо повороту виконання судового наказу (а.с. (а.с. 46-48).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення - задоволено. Допущено поворот виконання судового наказу від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24 шляхом повернення на користь ОСОБА_1 стягнутих коштів у розмірі 13 324 грн. 90 коп. (а.с. 56-59).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 13 червня 2025 року керівник КП «Житлово-комунальне управління «Комунальник» Чергінець А.І. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в повному обсязі у вимогах заяви про поворот виконання рішення (а.с. 61-64).

В апеляційній скарзі зазначила, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказувала, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням ч. 3 ст. 171 ЦПК України, оскільки ч. 3 ст. 171 ЦПК України визначає, що саме в ухвалі про скасування судового наказу має бути вирішено питання про поворот виконання судового наказу.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, за окремою заявою судом першої інстанції може бути допущено поворот виконання судового рішення, яким не є судовий наказ.

Крім того, звертала увагу, що судовим наказом стягнуто на користь скаржника 11 449 грн. 39 коп. При цьому, питання про повернення боржнику стягнутого виконавцем виконавчого збору та витрат виконавчого провадження має вирішуватись не в порядку повороту виконання рішення суду.

Також, посилалась на те, що скаржник не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали (а.с. 61-64).

21 липня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (а.с. 108-114).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Даценко Л.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, причини неявки не повідомили, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Про розгляд справи судом 25 вересня 2025 року КП «Житлово-комунальне управління «Комунальник» було сповіщено 14 липня 2025 року повідомленням до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. Про розгляд справи судом 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 була сповіщена 15 липня 2025 року повідомленням до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. Факт належного повідомлення ОСОБА_1 її представник - адвокат Даценко Л.В. підтвердила в суді про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 105-107,116).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 вказав, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві (боржнику) стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-комунального управління «Комунальник» заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 11 449 гривень 39 копійок, а саме заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 569 гривень 47 копійок, 3% річних від суми боргу у розмірі 190 гривень 73 копійки, інфляційні втрати у розмірі 689 гривень 19 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-комунального управління «Комунальник» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 302 гривні 80 копійок.

Судовий наказ звернуто до примусового виконання. Приватним виконавцем Валявським О.А. 02.04.2025 року відкрито ВП НОМЕР_1.

В порядку примусового виконання наказу з ОСОБА_1 03.04.2025 року було стягнуто 13324,90 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.04.2025.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2025 у справі № 367/12721/24 скасовано судовий наказ по справі № 367/12721/24 від 12.12.2024 року, виданий Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-комунального управління «Комунальник» заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 11 449 гривень 39 копійок, а саме заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 569 гривень 47 копійок, 3% річних від суми боргу у розмірі 190 гривень 73 копійки, інфляційні втрати у розмірі 689 гривень 19 копійок та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи заяву про поворот виконання судового наказу вірно виходив з того, що оскільки ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2025 у справі № 367/12721/24 судовий наказ від 12.12.2024 (справа № 367/12721/24) скасований, сума заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 за вказаним судовим наказом підлягає поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

Однак, допускаючи поворот виконання судового наказу, скасованого ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2025, суд першої інстанції залишив поза увагою, що судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-комунального управління «Комунальник» заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 11 449 гривень 39 копійок та 302 гривні 80 копійок судового збору.

Тобто, загальна сума, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-комунального управління «Комунальник» саме за виданим судовим наказом складала 11 752,19 грн.

Судовим наказом не стягувалися інші суми, крім вказаної заборгованості 11 449 гривень 39 копійок та судового збору у розмірі 302 гривні 80 копійок.

Відтак, заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу підлягала задоволенню частково, шляхом повернення на користь ОСОБА_1 стягнутих коштів за судовим наказом у розмірі 11 752,19 грн.

Питання про повернення ОСОБА_1 стягнутої приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Валявським О.. основної винагороди в сумі 1175,21 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 397.50 грн., а всього у загальному розмірі 1 572 грн. 71 коп., не має вирішуватися в порядку повороту виконання рішення суду, враховуючи наступне.

Поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача) передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

З аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частина друга статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до конструкції статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження є коштами виконавчого провадження.

Положеннями статті 444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20) та від 20 жовтня 2021 року у справі № 521/5241/18.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.Тобто, за окремою заявою судом першої інстанції може бути допущено поворот виконання судового рішення, яким не є судовий наказ.

Проте, суд апеляційної інстанції відхиляє вказані доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Отже, до судового наказу, як одного з виду судового рішення, також застосовується положення про поворот виконання рішення.

Також, апелянт посилався на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням ч. 3 ст. 171 ЦПК України, оскільки ч. 3 ст. 171 ЦПК України визначає, що саме в ухвалі про скасування судового наказу має бути вирішено питання про поворот виконання судового наказу.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами, з огляду на таке.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу, ОСОБА_1 не заявляла клопотання про поворот виконання судового наказу, отже ухвалою суду від 08 квітня 2025 року, якою було скасовано судовий наказ, не вирішувалось питання про поворот його виконання.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про належне повідомлення стягувача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною десятою статті 444 ЦПК України передбачено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

З вказаних норм процесуального права вбачається, що на суд покладено процесуальний обов`язок повідомити стягувача та боржника про розгляд заяви про поворот виконання судового рішення, натомість явка останніх не є обов`язковою.

Перевіривши матеріали справи вбачається, що суд першої інстанції не здійснював будь-яких дій з метою повідомлення стягувача про розгляд заяви про поворот виконання судового наказу, що є процесуальним порушенням.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відтак, враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового рішення про часткове задоволення заяви про ОСОБА_1 про поворот виконання рішення (судового наказу), допустити поворот виконання судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24, та у порядку повороту виконання судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24 стягнути з КП «Житлово-комунальне управління «Комунальник» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 752,19 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальне управління «Комунальник» - задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення (судового наказу) - задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24.

У порядку повороту виконання судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2024 у справі № 367/12721/24 стягнути з Комунального підприємства «Житлово-комунальне управління «Комунальник» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 752,19 грн.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 26 вересня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов