ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/198/25

Головуючий у першій інстанції Демченко Л. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1494/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Висоцької Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Бобровицька міська рада Чернігівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Бобровицької міської ради Чернігівської області на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бобровицкої міської ради Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення Бобровицької міської ради Чернігівської області,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бобровицької міської ради Чернігівської області, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Бобровицької міської ради Чернігівської області від 16.01.2025 № 2456-43/VIII «Про дострокове припинення договору оренди землі», з дати прийняття цього рішення, відновивши становище, яке існувало до порушення права, стягнути на його користь 1816,80 грн витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову посилався на те, що 21.09.2007 між Бобровицькою міською радою та СПД ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за умовами якого в строкове платне володіння і користування передалась орендарю земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:3037, площею 0,003 га, яка розташована на території Бобровицької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачем.

Згідно з пунктом 8 договору, строк дії договору становить 20 років. Земельна ділянка передана в оренду для розміщення та експлуатації торгового павільйону. 21.09.2007 договір зареєстрований у встановленому законодавством порядку на час реєстрації та є чинним. 01.08.2019 відповідно до рішення Бобровицької міської ради №765-18/VII від 24.04.2019 сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі, якою внесено зміни до нормативно грошової оцінки земельної ділянки, розміру орендної плати та змінено сторону договору оренди землі від 21.09.2007, а саме з СПД (суб`єкта підприємницької діяльності) ОСОБА_1 на суб`єкта правових відносин: громадянина (фізичну особу) ОСОБА_1 .

16.01.2025 Бобровицька міська рада Чернігівської області своїм рішенням за № 2456-43/VIII «Про дострокове припинення договору оренди землі» вирішила припинити достроково договір оренди землі від 21.09.2007 (зі змінами), у зв`язку із порушенням ним істотних умов договору.

Рішення органу місцевого самоврядування суперечить вимогам ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», оскільки договір оренди землі припиняється у разі ліквідації юридичної особи-орендаря, що відповідає і змісту п. 37 вказаного договору оренди, в якому не вказано такої підстави для припинення договору, як ліквідація фізичної особи - підприємця.

Крім того, в рішенні міської ради зазначено, що ним порушені істотні умови договору. У разі виявлення орендарем порушення ним дійсно істотних умов договору оренди землі, орендар враховуючи вимоги ст. 651 ЦК України, ст. 24, 25, 32, 141 ЗУ «Про оренди землі», п. 38 Договору повинен був ініціювати припинення договору шляхом дострокового його розірвання та звернутись з аналогічним позовом до суду. Свої обов`язки за укладеним договором він виконував належним чином, тому відсутні підстави і для його розірвання.

Рішенням Бобровцького районного суду Чернігівської області від 24.06.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Бобровицької міської ради Чернігівської області від 16.01.2025 № 2456-43/VIII «Про дострокове припинення договору оренди землі».

Стягнуто з Бобровицької міської ради Чернігівської на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції 1816,80 грн.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції послався на те, що припинення підприємницької діяльності фізичною особою, не є законною підставою для припинення дії договору оренди землі на підставі п. 37 Договору оренди, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з вказаним рішенням суду Бобровицька міська рада Чернігівської області звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення районного суду.

Доводи апеляційної скарг зводяться до того, що відповідно до п. 28 договору Бобровицька міська рада має право вимагати від СПД ОСОБА_1 використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Відповідно до п. 30 договору оренди землі від 21.09.2007, передбачено, що орендар СПД ОСОБА_1 має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Пунктом 37 Договору передбачено, що дія Договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи орендаря та в інших випадках, передбачених законом. 01.10.2021 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Зазначає, що використання позивачем цієї земельної ділянки після 01.10.2021 є безпідставним, адже використання зазначеної земельної ділянки має на меті отримання прибутку, і її використання фізичною особою суперечить її цільовому призначенню зазначеному в п. 1 та п. 16 договору, а саме: земельна ділянка несільськогосподарського призначення землі комерційного використання.

Звертає увагу на те, що в даному випадку мова йде не про правоздатність, в контексті виконання зобов`язань, а про правоздатності фізичної особи займатися підприємницькою (комерційною) діяльністю. У випадку припинення реєстрації ФОП, фізична особа лише відповідає за зобов`язаннями ФОП, але не може вчиняти будь-які дії, в тому числі правочини як фізична особа-підприємець, тому ОСОБА_1 , який не є фізичною особою-підприємцем і не може здійснювати підприємницьку діяльність, не може в подальшому орендувати земельну ділянку для комерційного використання як приватний підприємець, що визначено умовами договору.

Відповідно до п. 37 Договору оренди передбачено, що дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи-орендаря. Умовами договору не передбачено припинення договору оренди землі у разі припинення діяльності ФОП. Орендар в статусі фізичної особи не позбавлений права користування земельною ділянкою, а у випадку припинення ФОП її господарські зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, оскільки сама фізична особа не зникає.

Стверджує, що припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця не впливає на його цивільну правоздатність і не звільняє його від обов`язку нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язань, передбачених законом і не тягне за собою юридичних наслідків.

Наголошує на тому, що посилання відповідача на правову позицію Верховного суду України є безпідставним, оскільки висновок, викладений в ухвалі від 22.10.2009 не є обов`язковим для врахування під час розгляду інших справ за подібних правовідносин, оскільки сформульований до внесення змін у процесуальні закони щодо обов`язкового врахування судами висновків Верховного Суду України, запроваджені Законом України № 2453-IV «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 03.08.2010, аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2023 у справі 175/1814/19.

Звертає увагу на те, що 01.08.2019 сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 21.09.2007, якою змінено сторону договору, а саме з СПД ОСОБА_1 на суб`єкта правових відносин: громадянина (фізичну особу) ОСОБА_1 таким чином, Бобровицька міська рада підписуючи додаткову угоду від 01.08.2019, фактично надала згоду про зміну сторони договору оренди землі від 21.09.2007, зауважень та претензій з цього питання не надходило.

Стверджує, що протягом усього періоду, а саме від укладення договору оренди землі до теперішнього часу, він вносив своєчасно та систематично орендну плату, заборгованість у нього відсутня, жодних порушень умов договору оренди землі від 21.09.2007 не здійснював.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом у справі встановлено, що 21.09.2007 між Бобровицькою міською радою Чернігівської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання з кадастровим номером :01:001:3037 площею 0,003 га, розташованої в АДРЕСА_1 , строком на 20 років.

За умовами договору, а саме п. 37 - дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власності; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 38 Договору його дія припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідках невиконання з іншої сторони обов`язків, передбачених договором, та наслідків випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке фактично перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 39 Договору його розірвання в односторонньому порядку не допускається (том 1, а.с. 23-26).

01.08.2019 між сторонами укладено додаткову угоду, якою внесені зміни до: п. 5 про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; п. 9 про орендну плату; п.п. 15, 16 про умови використання земельної ділянки, в яких зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Також угодою доповнено п. 11 договору, всі інші умови вищевказаного договору не змінені угодою, залишаються без змін (том 1, а.с. 36-37).

Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 25.10.2019, ОСОБА_1 є орендарем вищезазначеної земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, строк дії до 21.09.2027 з правом пролонгації (том 1, а.с. 50).

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 01.10.2021 ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, номер запису 004000006.

Рішенням Бобровицької міської ради № 2456-43/VІІІ від 16.01.2025 враховуючи порушення п. 37 умов договору оренди землі прийнято про припинити (розірвати) достроково договір оренди землі від 21.09.2007 укладений між Бобровицькою міською радою та СПД ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3037 площею 0,0030 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована в АДРЕСА_1 терміном дії до 21.09.2027 у зв`язку із порушенням істотних умов договору (том 1, а.с. 21).

Відповідно до листа Бобровицької міської ради від 17.02.2025 № 03-23/28 за підписом в.о. міського голови Іванюка Г.І. вищезазначене рішення Бобровицької міської ради прийнято на підставі порушення орендарем п.37 договору оренди землі від 21.09.2007, а саме у зв`язку із ліквідацією юридичної особи-орендаря.

В ст. 31 Закону України «Про оренду землі» зазначені підстави припинення договору оренди землі, в тому числі і у разі ліквідації юридичної особи орендаря. А також в інших випадках передбачених законом.

Аналогічні підстави припинення дії договору відображені в п. 37 договору оренди землі від 21.09.2007 укладеного між Бобровицькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 (том 1, а.с. 22-26).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що припинення підприємницької діяльності фізичною особою, не є законною підставою для припинення дії договору оренди землі на підставі п. 37 Договору оренди, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства.

Проте погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також визнання правочину недійсним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Стаття 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовує, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частки в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно пункту 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб`єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування й органи державної влади.

Положеннями статті 9 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень міських рад в галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок в користування.

Згідно з пунктом "в" статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам (частини перша, друга статті 93 ЗК України).

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (стаття 21 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Згідно з вимогами частини другої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Предметом позову в справі є вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Бобровицької міської ради від 16.01.2025, яким припинено право оренди.

Судом встановлено, що 21.09.2007 між Бобровицькою міською радою та СПД ОСОБА_1 укладено договір оренди землі.

01.08.2019 між Бобровицькою міською радою та гр. ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначає Закон.

За змістом положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 4, 5 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Договором оренди передбачено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі комерційного використання на підставі рішення 11 сесії V скликання від 06.07.2007, яка знаходиться на території Бобровицької міської ради за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 18 «В» (п. 1 Договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,003 га, у тому числі землі, що використовуються в комерційних цілях площею 0,003 га (п. 2 Договору).

На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також відсутні інші об`єкти інфраструктури (п. 3 Договору).

Договір укладено на 20 років (п. 8 Договору).

Відповідно до пункту 28 Договору Бобровицька міська рада має право вимагати від СПД ОСОБА_1 використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Додатковою угодою від 01.08.2019 внесено зміни, зокрема, у п. 15, 16 розділу «Умови використання земельної ділянки» викладені у наступній редакції:

«15. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07).

16. Цільове призначення земельної ділянки: категорія земель землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»(а.с. 36 т.1)

ФОП при укладенні договорів з контрагентами керується обраними ним видами підприємницької діяльності (КВЕД), які вносяться до ЄДР, та вимогами чинного законодавства щодо форми та змісту договорів при їх укладенні у відповідних сферах.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_1 з 26.07.2004 до 01.10.2021 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Основними видами діяльності було:

47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення

Додатковими:

47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах;

47.63 Роздрібна торгівля аудіо- та відеозаписами в спеціалізованих магазинах;

47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах.

Згідно із ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Правові підстави припинення договору оренди землі визначені у статті 31 Закону України "Про оренду землі", до яких віднесено: закінчення строку, на який його було укладено; викуп земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідація юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

У п. 31, 37 Договору оренди указано, що дія договору припиняється у разі, зокрема, ліквідації юридичної особи-орендаря.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 укладав договір, як СПД, а додаткову угоду про внесення змін до договору оренди, як фізична особа-громадянин перебуваючи на той момент у статусі СПД.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що припинення підприємницької діяльності фізичною особою не є законною підставою для припинення дії договору оренди землі на підставі п. 37 вказаного договору оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно з статтею 51 ЦК передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Передбачивши таку норму, законодавець фактично прирівняв фізичних осіб-підприємців у певних видах діяльності до юридичних осіб.

Аналіз змісту договору оренди землі дає підстави вважати, що цим договором визначені як безумовні підстави припинення дії договору (пункт 37), так і підстави розірвання договору за взаємною згодою сторін і за рішенням суду (пункт 38), які за своєю правовою природою є різними.

Твердження позивача, що умовами договору не передбачено припинення договору оренди землі у разі припинення діяльності ФОП та не впливає на його цивільну правоздатність і не звільняє його від обов`язку нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язань, як і посилання, що протягом усього періоду, а саме від укладення договору оренди землі до теперішнього часу, він вносив своєчасно та систематично орендну плату, заборгованість відсутня, жодних порушень умов договору оренди землі від 21.09.2007 не здійснював, не підтверджує відсутність підстав для припинення договору оренди, оскільки з припиненням статусу суб`єкта підприємницької діяльності, юридична особа втрачає свою правосуб`єктність, що у передбачених законом випадках тягне за собою юридичні наслідки.

З наведених обставин справи вбачається, що як договором, укладеним сторонами по справі, так і статтями 781 Цивільного кодексу України і 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення дії договору і зобов`язань за цим договором у зв`язку із ліквідацією юридичної особи.

Припинення договору - втрата договором своєї сили за умов, визначених законом або договором.

Оскільки договір укладено із фізичною особою-підприємцем, то з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця припиняє дію договір, укладений із такою особою, як суб`єктом цивільних правовідносин, як встановлено 01.10.2021 ФОП ОСОБА_1 припинив діяльність, як суб`єкт підприємницької діяльності.

Виходячи з наведеного, за змістом ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі ліквідації юридичної особи-орендаря і з цього приводу немає необхідності звертатись до суду з позовом про визнання його припиненим.

Отже, є необґрунтованими посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що 01.08.2019 сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 21.09.2007, якою змінено сторону договору, а саме з СПД ОСОБА_1 на суб`єкта правових відносин: громадянина (фізичну особу) ОСОБА_1 , тобто Бобровицька міська рада підписуючи додаткову угоду від 01.08.2019, фактично надала згоду про зміну сторони договору оренди землі від 21.09.2007, зауважень та претензій з цього питання не надходило, оскільки на момент укладення додаткової угоди ОСОБА_1 перебував у статусі ФОП., а в додатковій угоді визначені пункти до яких саме внесено зміни, де відсутня заміна сторони договору.

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення районного суду скасуванню, з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову, тому з ОСОБА_1 на користь Бобровицької міської ради Чернігівської області слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1453,44 грн (1211,20 грн х 150% х0,8).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Бобровицької міської ради Чернігівської області задовольнити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бобровицкої міської ради Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення Бобровицької міської ради Чернігівської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Бобровицкої міської ради Чернігівської області судовий збір у розмірі 1453,44 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Бобровицька міська рада Чернігівської області (вул. Незалежності, 46, місто Бобровиця, Ніжинський район, Чернігівська область, 17400, ).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий Судді: