Дата документу 02.10.2025
Справа № 2-186/2004
Провадження № 2-зз/334/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

за участю секретаря Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-186/04 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кравченко О.В., про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-186/04, згідно якої заявник просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі Ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.01.2003 року. Реєстраційний номер обтяження 1934503. Архівний номер: 3146357 ОСОБА_5 дата: 09.01.2003, Дата виникнення: 09.01.2003, № реєстра , внутр. №3801FD2A22F4252E772C.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними. 02 січня 2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі №2-186/2004, з метою забезпечення позову, було винесено ухвалу, відповідно до якої накладено арешт із забороною на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вказану копію ухвали суду для виконання направлено до Другої державної нотаріальної контори та ОП ЗМБТІ. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2004 року провадження у справі №2-186/2004 було припинено у зв`язку зі смертю позивачів. Ухвала набрала законної сили 07.10.2004 року. Водночас за даними інформаційної довідки номер 357105019 за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 січня 2003 року обтяжена арештом. Реєстраційний номер обтяження 1934503, архівний номер: 3146357ZAР12, Архівна дата: 09.01.2003, Дата виникнення: 09.01.2003, № реєстра , внутр. №3801FD2A22F4252E772C. З огляду на викладене заявник вважає, що правові підставі для збереження арешту відсутні, у зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою.

16.07.2025 року ухвалою судді відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-186/04 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними. Ініційовано розгляд питання про відновлення втраченого судового провадження у справі №2-186/04 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі №2-186/04 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, в частині ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.01.2003 року та ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2004 року. Ухвала суду від 01.09.2025 року набрала законної сили 17.09.2025 року.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.В. 12.08.2025, 25.08.2025 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши заяву, а також відновлені матеріали цивільної справи №2-186/2004, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2004 року провадження у справі №2-186/2004 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними було припинено у зв`язку зі смертю позивачів. Ухвала набрала законної сили 07.10.2004 року. З вказаної ухвали вбачається, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

02 січня 2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі №2-186/2004 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, з метою забезпечення позову, було винесено ухвалу, відповідно до якої накладено арешт із забороною на всі дії по відчуженню квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вказану копію ухвали суду для виконання направлено до Другої державної нотаріальної контори та ОП ЗМБТІ (а.с.3, 27,33).

Згідно інформаційної довідки №357105019 за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 січня 2003 року обтяжена арештом, реєстраційний номер обтяження 1934503, архівний номер: 3146357ZAР12, Архівна дата: 09.01.2003, Дата виникнення: 09.01.2003, № реєстра , внутр. №3801FD2A22F4252E772C (а.с.6).

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_1 на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Запорізької обласної державної адміністрації Орендним підприємством Запорізьке міське бюро технчної інвентаризації, та копією договору купівлі-продажу укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 14.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Поправкою А.А., зареєстровано в реєстрі за №2153 (а.с.7-8).

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду..

Згідно із ч.1 та ч.4 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Згідно з статтею 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 10 даної постанови роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи навикладене та враховуючи те, що ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя про припинення провадження у справі №2-186/2004, за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, набрало законної сили, суд вважає, що необхідність в забезпеченні позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відпала, відтак вжиті заходи підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-186/04 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №2-186/2004 від 02.01.2003 року, реєстраційний номер обтяження 1934503. архівний номер: 3146357ZAР12, архівна дата: 09.01.2003, дата виникнення: 09.01.2003, номер реєстра , внутр. №3801FD2A22F4252E772C.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Коломаренко К. А.