Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2161/25

Номер провадження 2-о/348/124/25

23 вересня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

за участю заявника ОСОБА_1

за участю представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

У с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 2/4 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Заповіту мати не склала. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , брат ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю в с. Верхній Майдан в побудованому ними з чоловіком будинку, від спадщини не відмовлялася. 20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнєцової Н.М. із заявою про прийняття спадщини та заведення спадкової справи після смерті матері. Листом від 20.08.2025р. за №298/01-16 нотаріус відмовила їй в зв`язку з непідтвердженням факту постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. В листі також підтверджено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Причиною відмови є та обставина, що її мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично постійно проживала в с. Верхній Майдан, тобто місце реєстрації відмінне від місця проживання. За таких обставин ОСОБА_1 змушена звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею.

Заявник в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені в заяві та просила заяву задовольнити, доповнила, що її мати хворіла, була лежачою і останні вісім років до дня смерті проживала разом із нею в с. Верхній Майдан.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заявника підтримала та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному у заяві.

Представник заінтересованої особи Надвірнянської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність представника, у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , місцем смерті є село Верхній Майдан Надвірнянський район Івано-ФІранківська область (а.с.6 зв.).

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 щодо зміни прізвища заявниці (а.с.9зв.,10).

Відповідно до довідки № 220/08.03 від 19.08.2025 згідно архівних даних ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Померла була зареєстрована одна (а.с.4).

ОСОБА_4 (батько заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.6).

ОСОБА_5 (брат заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.04.2000, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 (2/4), ОСОБА_8 (1/4) та ОСОБА_5 (1/4) (а.с.8, 17).

Відповідно до акту обстеження, ОСОБА_3 фактично проживала за адресою АДРЕСА_3 з дочкою ОСОБА_1 у період з 2012 по 2020 роки (а.с.9).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Кузнєцової Н.М. з проханням відкрити спадкову справу за законом, однак, остання повідомила, що відкрити спадкову справу не може, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не підтвердила факт прийняття спадщини (а.с.12 зв.).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що заявниця є сестрою її чоловіка. Також розповіла, що свекруха ОСОБА_3 останні вісім років хворіла, була лежачою та проживала у доньки в с. Верхній Майдан, вона з чоловіком часто їх відвідували, іноді залишалися доглядати, якщо ОСОБА_1 кудись виходила чи була зайнята. В квартирі за адресою АДРЕСА_2 ніхто не жив. ОСОБА_3 померла в с. Верхній Майдан, хоронили в м. Надвірна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є сусідкою заявниці та повідомила, що мати заявниці проживала у неї з 2012-2013 року, вона була лежачою. ОСОБА_3 померла в с. Верхній Майдан, хоронили в м. Надвірна.

Суд визнає достовірність показань, даних свідками, оскільки вони добре знають заявника та її сім`ю і їх показання не протирічать іншим доказам по справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно з п. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 роз`яснено, що у випадку фактичного прийняття спадщини, спадкоємець звертається до суду з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав заявника, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 ..

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та слід задовольнити вимоги її заяви в повному обсязі, оскільки її вимога законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами та показами свідків, які, в свою чергу, є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 76-81, 263-265, 268, 315, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , постійно проживала з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник заявника: Гандзюк Ірина Романівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 571 від 28.09.2006, адреса: вул. Комунальна, 10 м. Надвірна Івано-Франківської області.

Заінтересована особа: Надвірнянська міська рада, місце знаходження: вул. Мазепи, 29 м. Надвірна Івано-Франківської області, .

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 30.09.2025.