Справа №760/5630/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва через свого представника звернулося Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (, яке зареєстроване за адресою: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість в розмірі 44 430,21 грн (сорок чотири тисячі чотириста тридцять гривень 21 копійка);

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (, яке зареєстроване за адресою: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

В обґрунтування позову зазначає, що між банком та відповідачем 02.11.2021 шляхом подання заяви-договору №2021/І_С/016-003031 (договір карткового рахунку) укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» №2020/ОВР/016-001230. Банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок, на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10 000, 00 грн, можливу суму кредиту - 300 000,00 грн, відсоткова ставка 39,00% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість на період карантину - 39% річних, далі - 48,00% річних, процентна ставка на пільговий період - 0,000001% річних, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил, щомісячний платіж - 7%, мінімум 50,00 грн.

Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача, однак відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений строк.

Станом на 14.05.2024 за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 44 430,21 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд задовольнити позов частково, а саме на суму 44 430,21 грн, оскільки ним частково погашено заборгованість.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства АБ 'УКРГАЗБАНК' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 02.11.2021 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» було укладено договір карткового рахунку шляхом підписання заяви-договору №2021/І_С/016-003031.

Керуючись положеннями укладеного договору, банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: пакет «ЕКО-кредитка», на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн, можливу суму кредиту - 300 000,00 грн, пільговий період 30 днів, відсоткова ставка 42,00% річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001 % річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00 %; комісія за видачу кредиту - 2,99 %, строк дії договору 12 місяців з можливістю пролонгації.

Зі змісту укладеного правочину вбачається, що банк взяв на себе обов`язок відкрити Клієнту рахунки та обслуговувати такі рахунки, надавати кредит у формі дозволеного овердрафту на карткові рахунки, відкривати рахунок та / або субрахунок, видавати клієнту замовлені ним картки та інші банківські послуги (п. п. 1.3.1.1., 1.3.1.2, 1.З.1.З., 1.3.2, 1.4.1.2. правил).

У той же час, вищевказані обов`язки банку кореспондуються із обов`язком клієнта сплачувати отримані банківські послуги на умовах, визначених укладеним договором та обов`язком виконувати інші умови укладеного договору (п. п. 1.3.5, 1.4.2.7, 2.2.2.3, 3.3.19, 3.3.21 Правил).

Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжну картку, відкрив рахунок / субрахунок, надав Клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті, тощо (для підтвердження належного виконання банком зобов`язань до даної позовної заяви додається: заява-договір про приєднання до правил, виписка за договором та за рахунком Клієнта, розписка про отримання непошкодженої кредитної картки, тощо).

Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує, систематично порушує умови договору, що підтверджується, зокрема розрахунком заборгованості та / або випискою за договором.

Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за договором, станом на 14.05.2024 заборгованість відповідача становить 44 430,21 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором №2021/ОВР/016-001230 від 02.11.2021.

Відповідно до ст. 269 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України, тобто його умови встановлені однією із сторін (у формулярах або інших формах) і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини першої ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж.

Згідно з абзацом 2 частини першої ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За частиною другою ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-22, 525, 526, 611, 625, 629, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 280-282, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (, яке зареєстроване за адресою: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість в розмірі 44 430,21 грн (сорок чотири тисячі чотириста тридцять гривень 21 копійка) та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко