Справа № 697/1701/25
Провадження № 2/697/879/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 вересня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю: секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.06.2006 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції.

13.05.2019 шлюб з відповідачем було розірвано.

Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2019 стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50%; прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Сума аліментів, що сплачує відповідач не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач нерегулярно сплачує аліменти, допускаючи заборгованість.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я та встановленими діагнозами міопія слабкого ступеня правого ока, пролапс передньої стулки МК І ст., з фізіологічною регургітацією, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує додаткових витрат на обстеження, лікування та придбання окулярів. Позивач не в змозі самостійно утримувати їхню доньку та повністю забезпечити необхідні витрати, пов`язані зі станом її здоров`я.

Понесені нею витрати на обстеження, лікування, придбання окулярів складають 9 114,00 грн..

Таким чином, як зазначено позивачем, відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на обстеження, лікування та придбання окулярів для дитини, що становить 4 557,00 грн.

Відповідач є працездатним, працює водієм із міжнародних вантажних перевезень, отже має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину.

З огляду на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразово в сумі 4 557,00 грн.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2025 відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи провести без її участі, позовну заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.2, 48).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.2013, виданого Виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с.6).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2019 (справа № 697/855/19) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 22.06.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 722 розірвано (а.с.5).

Крім цього, рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2019 (справа № 697/920/19) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2019 і до повноліття дітей, про що 17.05.2019 судом виданий виконавчий лист (а.с.7).

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 01.05.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений діагноз: міопія слабкого ступеню правого ока (а.с.9).

Також, згідно наявної в матеріалах справи інформації медичного центру "Євромед" про ультразвукове дослідження серця від 13.05.2025, яке проводилося відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичним центром зроблено висновок: пролапс передньої стулки МК І ст. з фізіологічною регургітацією (а.с.10).

Таким чином, як зазначено позивачем, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та встановленими діагнозами ОСОБА_3 , остання потребує додаткових витрат на обстеження, лікування та придбання окулярів.

Позивач вважає, що оскільки відповідач є працездатним, працює водієм із міжнародних вантажних перевезень, тому повинен сплатити половину вартості понесених нею витрат на утримання дитини у розмірі 4 557,00 грн., а просить зазначену суму стягнути з відповідача на її користь.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 185 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Системний аналіз зазначених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі,

б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками,

в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там),

г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

Якщо розмір аліментів, які сплачує боржник, не покриває половини витрат на оплату матеріальних потреб дитини, то слід звертатися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів, а не про стягнення додаткових витрат на дитину.

Для задоволення даної категорії спорів особливо важливим є те, щоб сторона надала беззаперечні докази на підтвердження додаткових витрат.

В разі лікування, протезування, санаторно-курортного лікування розмір додаткових витрат з огляду на судову практику, може обґрунтовуватися медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки тощо.

На підтвердження понесених витрат на лікування дитини - долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів. Квитанції та фіскальні чеки про оплату медичних послуг, придбання ліків долучаються до матеріалів справи в оригіналі.

Тільки зберігаючи, фіксуючи та надаючи зазначені документи в суді, можна реалізувати своє право на компенсацію додатково понесених витрат, викликаних певними обставинами в житті дитини.

Додаткові витрати на дитину стягуються одноразово або періодично. Як разовий платіж стягуються понесені витрати на лікування та розвиток здібностей дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи консультаційного висновку спеціаліста, донька сторін ОСОБА_3 має діагноз: міопатія слабкого ступеню правого ока (а.с.9).

Крім того, відповідно до ультразвукового дослідження серця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікарем наданий висновок: пролапс передньої стулки МК І ст. з фізіологічною регургітацією (дата обстеження 13.05.2025) (а.с.10).

З виписки медичної карти пацієнта також убачається, що лікарем рекомендовано користування окулярами (а.с.11).

На підтвердження витрат, пов`язаних із дослідженням зору дитини, УЗД серця та придбання окулярів позивачкою до суду надано: товарні чеки від 17.05.2025 на суму 109,50 грн., від 24.05.2025 на суму 109,50 грн. (а.с.13), від 10.01.2025 на суму 2 000,00 грн., від 18.01.2025 на суму 3 875,00 грн., від 13.05.2025 на суму 620 грн. та від 13.06.2025 на суму 2 400 грн. (а.с.15). Всього на суму 9 114,00 грн. Саме така сума підтверджена відповідними платіжними документами та узгоджується з призначенням медичного фахівця.

Таким чином, позивачем доведено наявність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, пов`язаних із дослідженням зору дитини, проведення УЗД серця та придбання окулярів, тому враховуючи рівність обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, понесена позивачем половина додаткових витрат підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відтак, сума додаткових витрат на дитину понесених на обстеження, лікування та придбання окулярів для дитини, яка підлягає відшкодуванню відповідачем становить 4 557,00 грн (9 114 грн. : 2 = 4 557 грн.).

Суд звертає увагу на законодавчо визначену рівність обов`язків щодо утримання дитини, з цього слідує, що витрати на утримання дитини, у тому числі і додаткові, повинні нести батько та матері спільно, порівну.

Відповідачем не наведено суду обставин, які б надавали змогу звільнити його від сплати додаткових витрат на утримання дитини повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, суд приходить до переконання, що половина підтверджених понесених позивачем додаткових витрат на обстеження, лікування та придбання окулярів для дитини ОСОБА_3 в сумі 4 557,00 грн., підлягаю стягненню з відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом повністю, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаними позовними вимогами, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4 557,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Б . К . Скирда