Справа № 462/5961/25
провадження 2-о/462/216/25
У Х В А Л А

06 жовтня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

присяжних Лісника І.З.

Мельника В.Г.

з участю секретаря Поляниці А.М.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Филипчук Х.Ю.

особи, щодо якої подана заява ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові клопотання представника заявника про призначення судово-психологічної експертизи, у справі за заявою ОСОБА_3 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , органу опіки та піклування в особі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи. Вимоги клопотання мотивовано тим, що він є мешканцем квартири АДРЕСА_1 . Разом з ним також проживає його дружина, спільні діти, а також його мама - ОСОБА_2 , яка на його переконання страждає на психічні розлади. Причиною хвороби ОСОБА_2 , є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що вона має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності. ОСОБА_2 , не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, що підтверджується медичними довідками, які також наявні у матеріалах справи.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала, просила таке задовільнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення клопотання про призначення експертизи не заперечив.

Особа, щодо якої подано заяву про визнання її недієздатною та призначення опікуна, в судовому засіданні проти задоволення клопотання категорично заперечила.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 своєї Постанови №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (з наступними змінами) зазначив про неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як вбачається з поданого клопотання заявник просить призначити судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_2 , оскільки переконаний що вона є недієздатною, а він бажає стати її опікуном. Проте, в задоволенні поданого клопотання слід відмовити, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно епікризу виписного від 02 червня 2025 року, ОСОБА_2 , оцінено за психологічним статусом, та зазначено, що її свідомість ясна, контакт формальний, скарги не висловлює, орієнтація: у власній особистості збережена, в простор: - збережена, в часі збережена. Поведінка неспокійна, дезорганізована, амбітендентна, міміка без особливостей, на запитання відповідає тихим голосом, монотонним голосом, детально, багатослівно, плутано, непослідовно, акцентуючись на власних переживаннях, мова без особливостей. Емоційний стан неадекватний, подразливий, нестійкий, амбівалентний. Фон настрою мінливий, тривожний. Наявність суїцидальних думок: заперечує. Розлади сприйняття наявні, вербальні галюцинації коментуючого характеру, психічні автоматизми. Психосенсорні розлади відсутні. Маячні ідеї висловлює, впливу, шкоди, отруєння. Пам?ять без грубого зниження. Мислення паралогічне, непослідовне, маячне, тривожно забарвлене, незв?язне, з розривами. Судження поверхневі. Розлади потягів відсутні. Інтелект знижений. Увага нестійка, легко відволікається, підвищена виснаженість уваги. Психомоторна сфера без порушень. Критичні та прогностичні здібності відсутні. Апетит знижений. Сон порушений. Дала усвідомлену згоду на стаціонарне обстеження та лікування.

Крім того, з вказаного епікризу чітко вбачається, що ОСОБА_2 , виписана з поліпшенням В процесі лікування стала більші спокійною, продуктивною с-ка дезактуалізувалася, стала фрагментарною і не визначає поведінки хворої. Відновилися сон, апетит. Вкрай неохайна, не слідкує за собою. Потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги з боку сторонніх при споживанні їжі, догляду за особистою гігієною. На перший план в клінічній картині виступає дефект емоційно вольової сфери по апато абулічному типу. Критика до хвороби та хворобливих переживань страждає. Виписана з відділення в задовільному стані в супроводі рідних. Суїцидальних і антисоціальних тенденцій не висловлює.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що під час безпосереднього огляду лікарем від 02 червня 2025 року у ОСОБА_2 , не було встановлено ознак, які б свідчили про її нездатність усвідомлювати значення власних дій чи керувати ними. Наведені в епікризі дані свідчать про наявність у пацієнтки певних емоційно-вольових розладів, коливань настрою та психопатологічної симптоматики, однак вони не є тотожними ознакам стійкого психічного розладу, який би унеможливлював усвідомлення власних дій або здатність керувати поведінкою.

Окремо суд звертає увагу на те, що зафіксована в медичних документах потреба ОСОБА_2 , у сторонньому нагляді та допомозі у повсякденному побуті (зокрема під час прийому їжі, догляду за собою та дотримання особистої гігієни) не може вважатися безумовним свідченням наявності тяжкого психічного розладу. Така потреба може бути притаманна людям старшого віку через загальне погіршення фізичного стану, зниження рухової активності, і не є доказом наявності в особи параноїдальної шизофренії чи іншого розладу, який би позбавляв її здатності адекватно сприймати реальність або усвідомлювати свої дії.

Інших медичних документів, які б підтверджували факт тривалого перебігу хвороби, наявність стійких психічних розладів, діагнозу параноїдальної шизофренії чи багаторазових звернень до лікарів із відповідною симптоматикою, суду не надано. Відсутність таких доказів свідчить про те, що заявником не доведено існування обставин, які б вимагали призначення судово-психіатричної експертизи.

Більше того, наявний у матеріалах справи витяг з Реєстру територіальної громади, сформований на підставі особистої заяви ОСОБА_2 , що підтверджує її здатність до усвідомлених дій. Подання відповідної заяви передбачає розуміння адміністративної процедури, необхідних кроків для отримання документів та їх значення. Така поведінка підтверджує те, що ОСОБА_2 , усвідомлює зміст своїх дій і здатна ними керувати, що несумісно зі станом недієздатності.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з наведеного епікризу випливає, що під час лікування психічний стан ОСОБА_2 , зазнав позитивної динаміки поведінка стала спокійнішою та більш впорядкованою, зменшилась вираженість патологічної симптоматики, нормалізувалися сон та апетит. Хоча в неї зберігаються елементи емоційно-вольового дефекту та побутової залежності від сторонньої допомоги, це не є достатньою правовою чи медичною підставою для призначення судово-психіатричної експертизи.

Крім того, суд бере до уваги і позицію самої особи, щодо якої подано заяву про визнання її недієздатною та призначення опікуна. Так, у ході судового засідання ОСОБА_2 категорично заперечила проти задоволення заявленого клопотання, чітко та послідовно висловила свою незгоду з вимогами заявника, а також зазначила, що про подання відповідної заяви до суду вона не була попередньо поінформована та дізналася про неї лише під час розгляду справи. Вона також наголосила, що не розуміє, з яких підстав та з якою метою заявник ініціював питання про її визнання недієздатною та призначення себе опікуном, оскільки не вважає себе психічно хворою, здатна самостійно приймати рішення, обслуговувати себе у повсякденному житті та розуміє наслідки своїх дій.

Суд оцінює таку поведінку як прояв усвідомленої та логічно послідовної позиції, яка свідчить про наявність у ОСОБА_2 , розуміння суті справи, предмету розгляду та значення можливих рішень суду. Її пояснення є внутрішньо узгодженими, послідовними, наданими добровільно та без ознак дезорієнтації чи неадекватності, що додатково свідчить про відсутність у неї психічних розладів такої глибини, які б позбавляли її можливості усвідомлювати власні дії чи керувати ними.

Крім цього, категоричне заперечення ОСОБА_2 , проти задоволення клопотання заявника є суттєвим чинником, який суд зобов`язаний враховувати при прийнятті рішення. Визнання особи недієздатною та призначення опікуна є винятковим заходом, який істотно обмежує її цивільну дієздатність, а відтак потребує наявності чітких, беззаперечних та належних доказів на підтвердження неможливості особи самостійно реалізовувати свої права та обов`язки. У даному випадку таких доказів не надано, а навпаки поведінка самої ОСОБА_2 , у судовому засіданні свідчить про її орієнтованість у ситуації, критичне ставлення до заявлених вимог та розуміння наслідків ухвалення відповідного рішення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що підстав для призначення судово-психіатричної експертизи у справі немає. Саме по собі звернення заявника з клопотанням не є підставою для автоматичного його задоволення, тим більше, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували його твердження щодо психічного стану ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 103, 104 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання представника заявника про призначення судово-психологічної експертизи, у справі за заявою ОСОБА_3 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , органу опіки та піклування в особі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ліуш А.І.

Присяжні: Лісник І.З.

Мельник В.Г.