Провадження № 2/127/2285/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Ан О. В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 треті особи, які не заявляють вимог що до предмету спору ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Радіонова Н.В. про скасування реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, витребування майна з володіння,

УСТАНОВИВ:

У провадження суду перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 треті особи, які не заявляють вимог що до предмету спору ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Радіонова Н.В. про скасування реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку , витребування майна з володіння.

Ухвалою суду від 30.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

На адресу суду 08.08.2025 від сторони позивача надійшло клопотання про приєднання доказів, у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання та просив поновити строки для надання доказів. Пояснив, що докази отримав лише зараз.

Представник відповідача проти вказаного клопотання заперечив, вказав на те, що стороною позивача не повідомлялося про неможливість подати докази у підготовчому провадженні. З огляду на те, що відсутні будь-які поважні причини пропуску строку на надання доказів у задоволенні клопотання просив відмовити.

Судом установлено, що стороною позивача на стадії підготовчого провадження клопотань про надання додаткового терміну для подачі доказів, або повідомлення про їх долучення в майбутньому не заявлялося, як і повідомлення про неможливість подання доказів у встановлений термін.

З відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області слідує, що відповідь надано на адвокатський запит від 24.07.2025, тобто на момент коли підготовче провадження уже було закрито.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Положеннями ч. 1 ст. 197 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч. 3 ст.89 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Завданнями підготовчого судового засідання є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Розгляд справи в порядку загального позовного провадження передбачає проходження всіх передбачених ЦПК України стадій судового процесу, а саме: подання до відповідного суду позову, який відповідає вимогам процесуального закону; вирішення питання про відкриття провадження у справі (або залишення позовної заяви без руху, повернення позову, відмова у відкритті провадження); підготовче провадження, за результатами якого суд може залишити позов без розгляду, закрити провадження у справі або закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. У випадку визнання позову відповідачем суд може у підготовчому засіданні ухвалити рішення по суті спору. Розгляд справи по суті включає такі етапи: відкриття розгляду справи по суті, з`ясування обставин справи та дослідження доказів, судові дебати, ухвалення судом рішення по суті справи.

Суд звертає увагу, що згідно із вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 1 ст.49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст.83 ЦПК України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5 ст. 83ЦПК України).

Положеннями ч. 8 ст. 83 ЦПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Перелік поважних підстав, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення порушує принцип правової визначеності.

Відповідні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 755/15620/17, провадження № 61-5235св19, 21 квітня 2021 року у справі № 522/6750/17-ц, провадження № 61-1700св21, від 19 вересня 2023 року у справі № 438/93/14-ц, провадження № 61-3641св22.

Згідно із ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Положення статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом надано сторонам достатньо часу та можливість належним чином реалізувати свої процесуальні права. Аналізуючи доводи клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказів суд вважає за необхідне звернути увагу сторони на те, що на час надходження такого клопотання до суду у справі вже було проведено підготовче провадження, за результатами якого судом було постановлено відповідну ухвалу. Поважних підстав для поновлення строку для подачі доказів та долучення доказів до матеріалів справи судом не установлено.

Подання учасниками процесу клопотань до суду, в тому числі щодо долучення доказів до матеріалів справи, має відбуватися на стадії підготовчого провадження, яке ухвалою суду від 18.09.2024 року закрито, поважних причин поновлення вказаного строку судом не установлено. З огляду на це суд відмовляє у поновленні строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 43, 49, 76, 77, 81, 83, 189, 197, 200, 247, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні усного клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката Гребенюка Валентина Олександровича про поновлення строку подання доказів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ан О.В. в період з 30.09.2025 по 02.10.2025 перебувала на лікарняному.

Повний текст ухвали суду складено 03.10.2025

Суддя: