Провадження №2/523/3253/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судових засідань Шаріпової Ю.М.,

представника позивача адвоката Голосова Ю.В.,

представника відповідача Веселова О.В.,

представника відповідача Плигань І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голосова Юрія Валерійовича про призначення судової економічної експертизи,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Одесагаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно нарахував позивачу заборгованість за спожитий об`єм природнього газу в розмірі: 46 605,30 гривень, що не відповідає дійсності та є на 1341% більше ніж за попередній рік.

Відповідно до викладеного позивач просить:

-зобов`язати Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» перерахувати обсяги споживання природного газу ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , ЕІС код 56ХМ25А08840330Х, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виключення з обліку по особовому рахунку обсяг спожитого природного газу 6 207,03 м3;

-зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ „НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» перерахувати суму заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_1 , ЕІС код 56ХМ25А08840330Х, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виключення з обліку по особовому рахунку заборгованість у розмірі 46605,30 грн.

Ухвалою суду від 01 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Голосов Ю.В. зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначив, що також підтримує та просить призначити у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої просить поставити питання:

1. Чи підтверджується документально заборгованість абонента ОСОБА_1 за надані послуги з газопостачання за абонентським рахунком № НОМЕР_1 за період з 2023 року по січень 2024 року, станом на 16.01.2024 р. у розмірі 50 300,72 грн?

Представники відповідачів Веселов О.В. та Плигань І.Ю. зазначили, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у призначенні експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду додатково пояснили, що нарахування вартості природнього газу здійснювалось відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природнього газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідній період, що розраховується виходячи з групи споживання Споживача та його середнього об`єму споживання природнього газу за останні 12 календарних місяців.

З урахуванням викладеного просили відмовити у задоволенні клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначив, що угрудні 2024 року АТ «Одесагаз» склало акт звіряння фактичних обсягів використання природного газу за особовим рахунком ОСОБА_1 , у якому зазначено, що станом на 16.01.2024 року показники лічильника становлять 70 891,00 м?, а обсяг споживання природного газу у січні 2024 року 6 671,46 м. Обсяг споживання природного газу, визначений АТ «Одесагаз» за січень 2024 року, на 1341 % більший, ніж за аналогічний період попереднього року січень 2023 року, обсяг споживання якого становив лише 497,42 м. На підставі вказаного акту ТОВ «ГК НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» виставило ОСОБА_1 рахунок на оплату вартості спожитого природного газу за січень 2024 року на суму 53 084,07 грн., що за розрахунком АТ «Одесагаз» становить споживання 6 671,46 м.кубічних. за тарифом 7,95689 грн., із яких несплачена заборгованість становить 50 300,72 грн. ОСОБА_1 регулярно сплачував вартість спожитого газу протягом 2023 році, що підтверджується платіжними квитанціями, доданими до позову.

Протягом 2023 року щомісячні платежі ОСОБА_1 за спожитий газ в середньому не перевищували 3 000 грн у зимовий період та 2 000 грн у літній, за винятком окремих разових платежів, пов`язаних із погашенням раніше накопиченої заборгованості.

Після останньої фіксації показника лічильника 69 350 м.куб. у березні 2023 року ОСОБА_1 здійснив оплату на загальну суму 8 566,15 грн., що за тарифом 7,95689 грн. за м.куб. Станом на 16.01.2024 року показник лічильника становив 70 891,00 м.куб., що свідчить про фактичне споживання 464,43 м.куб. за спірний період, а реальна заборгованість складала 3 695,42 грн. Водночас АТ «Одесагаз» необґрунтовано нарахувало споживання у 6 671,46 м.куб. та заборгованість у розмірі 50 300,72 грн, що на 46 605,30 грн. перевищує фактичні показники.

Заслухавши думку представника позивача, який наполягав на призначенні експертизи, представників відповідачів, які просили відмовити в задоволенні клопотання, дослідивши матеріали справи на предмет доцільності призначення судово-економічної експертизи, суд виходить з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи, по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

Згідно поданого клопотання представник просить поставити перед експертом наступне питання: чи підтверджується документально заборгованість абонента ОСОБА_1 за надані послуги з газопостачання за період з 2023 року по січень 2024 року, станом на 16.01.2024 року у розмірі: 50 300, 72 гривні.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до положення ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

Згідно положення ст. 103 ЦПК України - суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, за змістом вищенаведених норм, судова експертиза призначається лише у разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли суд самостійно не може знайти відповідь на певні питання, а висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Тобто, призначення експертизи є диспозитивним правом суду виключно коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.

За напрямками досліджень економічна експертиза розподіляється на дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємства та організації; дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

Об`єктами дослідження у експертизах виступають:

-первинні документи (накладні, акти приймання-передачі, касові та банківські документи, митні декларації, інвентаризаційні описи, відомості нарахування заробітної плати тощо);

-облікові реєстри (касові книги, картки складського обліку, реєстри податкових накладних, відомості аналітичного обліку, журнали-ордери, головні книги);

-бухгалтерська, фінансова та податкова звітність звіти матеріально відповідальних осіб, касові звіти, звіти про використання коштів, наданих під звіт, баланси та фінансова звітність, податкові декларації та звіти).

Суд зазначає, що поставлені у клопотанні про призначення судово-економічної експертизи питання не відповідає основним завданням економічної експертизи.

Звертаючись з клопотанням про призначення експертизи, позивачем до суду не надано жодних доказів наявності обставин, які б підтверджували той факт, що обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, не можуть бути встановлені без проведення судової експертизи.

Отже, позивачем не доведено достатніх аргументів щодо доцільності призначення судової економічної експертизи та наявності виключних правових підстав для її проведення.

Більш того, дослідивши зміст питання, яке поставлене на вирішення експертизи, суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено поняття судової експертизи як дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до п.п. 1.2.3 п. 1.2 Інструкції № 53/5 одним із основних видів експертиз є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Згідно з п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення:

- документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів на підприємствах, в установах, організаціях і їх структурних підрозділах (далі - підприємство) періоду їх утворення;

- документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг;

- документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами;

- документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

- документальної обґрунтованості, задекларованої платником податку бази оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми податку, що підлягає сплаті за певний звітний період, визначеної органом податкового контролю;

- документальної обґрунтованості формування платником податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті, та суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування;

- документальної обґрунтованості окремих елементів податків та зборів, визначених платником у відповідних деклараціях (розрахунках, звітах).

У свою чергу, п. 1.2 Науково-методичних рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних зазначеною експертизою питань.

З аналізу наведених положень встановлено, що до завдань судової експертизи не відносяться питання документального підтвердження заборгованості абонента.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не обґрунтовано потреби у проведенні експертизи саме такого виду, крім іншого, до завдань судової експертизи не відносяться питання документального підтвердження заборгованості за абонентським рахунком.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання представника позивача про призначення у справі економічної експертизи, є необґрунтованим та достатнім чином невмотивованим, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 103, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голосова Юрія Валерійовича про призначення судової економічної експертизи- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Боков