Номер провадження: 22-ц/813/5682/25
Справа № 504/3057/17
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року про відмову роз`яснення рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сичавська сільська рада Лиманського району Одеської області, як орган опіки та піклування, служба у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,-

встановив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі - 1 255 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 11.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

В частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року залишено без змін.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року у задоволенні заяви про роз`яснення рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року в якій просив скасувати ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 ..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків апеляційної скарги,а саме для сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Копія вказаної ухвали була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення повернулося не врученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 84-85).

Апеляційний суд звертає увагу що апеляційна скарга підписана особисто ОСОБА_1 та надійшла до апеляційного суду засобами поштового зв`язку із зазначенням на конверті адреси відправника: АДРЕСА_1 (а.с.32-75).

Будь-якої своєї електронної адреси для листування, апелянт не вказав. Також, апелянт не вказав чи має зареєстрований кабінет в ЄСІТС.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 07 серпня 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.89).

Також, Одеським апеляційним судом 08 серпня 2025 року було опубліковано повідомлення на офіційному сайті Одеського апеляційного суду про те, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сичавська сільська рада Лиманського району Одеської області, як орган опіки та піклування, служба у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, перебуває у апеляційному суді та ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2025 року вказана апеляційна скарга залишена без руху (а.с.90-91).

На підставі викладеного, Одеський апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

ОСОБА_1 до апеляційного суду заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження не надавав, не цікавився рухом своєї апеляційної скарги та у встановлений строк недоліків апеляційної скарги не усунув.

Також, ОСОБА_1 не звертався до суду із заявою про продовження строку для усунення недоліків по апеляційній скарзі, тому суд прийшов до висновку, що, у встановлений строк, недоліки апеляційної скарги апелянтом усунуті не були.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувшись до суду з апеляційною скаргою ще у травні 2025 року, не виконав вимоги ухвали, якою апеляційна скарга була залишена без руху та не цікавився її рухом, що приводить до висновку про затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами, що унеможливлює розглянути справу, у передбачені Цивільним процесуальним кодексом строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що її подала.

Враховуючи, що недоліки апеляційної скарги, у встановлений строк не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України.

Одночасно апелянту роз`ясняється, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 знову звернутися до суду, однак вже з виправленою апеляційною скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року про відмову роз`яснення рішення, для розгляду в апеляційній інстанції.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року про відмову роз`яснення рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сичавська сільська рада Лиманського району Одеської області, як орган опіки та піклування, служба у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий ________________О.С. Комлева

Судді ________________М.М. Драгомерецький

________________С.М. Сегеда