КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 753/2797/24 Головуючий у суді першої інстанції - Сирбул О.Ф.
Апеляційне провадження № 22-з/824/1208/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня2025 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» про ухвалення додаткової постанови по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У листопаді 2021 року ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Дарницького районний суд міста Києва від 09 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року скасовано, ухвалено по справі нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1»заборгованість за надані послуги по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території в розмірі 7700 грн - основного боргу, інфляційної складової боргу - 2413,89 грн, 3 % річних - 605,96 грн, а всього стягнути 10 719 (десять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 85 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» на відшкодування сплаченого судового збору 3103 (три тисячі сто три) гривні 70 копійок.

08 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» про ухвалення додаткової постанови, у якій заявник просить судстягнути на його користь з відповідачки понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Заперечення щодо стягнення судових витрат до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ухвалюючи по справі судове рішення про часткове задоволення апеляційної скарги, суд не вирішував питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, понесених ними на правову допомогу.

Разом з цим, як видно із матеріалів справи, у позовній заяві було зазначено розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи в суді першої інстанції у фіксованому розмірі 5000 грн.

Також до позовної заяви додано докази на підтвердження вищевказаного розміру витрат, а саме: копію Договору про надання правничої допомоги №18/08/23/БСМ1 від 18.08.2023; копію Додаткової угоди № № 6 від 01.11.2023 та копію Акту № 6 приймання-передачі наданих послуг від 05.02.2024.

Додатковою угодою № 6 від 01.11.2023 до Договору про надання правничої допомоги №18/08/23/БСМ1 від 18.08.2023, укладеним між ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» та адвокатом Фоменком Д.А., було погоджено, що гонорар АДВОКАТА за послуги з професійної правничої допомоги, а саме: представництво інтересів КЛІЄНТА в Дарницькому районному суді міста Києва в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а також інші види правничої допомоги, пов`язані зі справою, включаючи збір доказів, підготовку позовної заяви, відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяв, письмових пояснень, участі в судових засіданнях тощо, становить фіксовану суму 5000,00 грн та повинен бути сплачений КЛІЄНТОМ протягом 60 днів після набрання законної сили рішенням суду.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» на професійну правничу допомогу, враховує, що його апеляційну скаргу та позовну заяву було задоволено частково.

При цьому, апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесеніТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з позивачки, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

За таких обставин, зважаючи на принцип пропорційності, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» про стягнення судових витрат та вважає за необхідне прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1»() витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова