Справа № 581/720/25
Провадження № 2/581/398/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Недригайлівський відділ державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

4 вересня 2025 року представник позивача адвокат Маківський В.В. звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення про звільнення з-під арешту нерухомого майна, що був накладений Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою 5 травня 2008 року за №7126679, - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ,

Позов мотивований тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26 березня 2004 року позивач є власником цією квартири, попередніми її власниками були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у реєстрі міститься запис про обтяження вищевказаного об`єкту нерухомості у вигляді арешту нерухомого майна за № 7126679 від 5 травня 2008 року.

Оскільки вказане обтяження у вигляді арешту майна створює перешкоди позивачу у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном та враховуючи, що відповідач свої кредитні зобов`язання, заставою яких була вищезазначена квартира, перед установою банку виконав в повному обсязі, позивач просила звільнити це майно з-під арешту.

Ухвалою суду від 9 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до договору від 10 липня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Сумської області Чорним В.В. 10 липня 1996 року, за реєстровим номером 725, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28 лютого 2000 року, посвідченого завідувачем Недригайлівської районної державної нотаріальної контори Савойським П.І. 28 лютого 2000 року, ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26 березня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Липоводолинської районного нотаріального округу Бондаренко О.В. 26 березня 2004 року, за реєстровим номером 240, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру в АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 23 липня 2025 року вбачається, що 5 травня 2008 року реєстратором Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону на відчуження квартири в АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 7126679 (а.с. 11-12).

Відповідно до інформації №361/01-16 від 24 вересня 2025 року, наданої Липоводолинською державною нотаріальною конторою, відповідно до запису з реєстру заборони під №8 від 18 липня 1996 року та відповідно до запису з алфавіту до реєстру заборони від 18 липня 1996 року, заборона на квартиру АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_2 , накладалася за повідомленням відділення ощадбанку №3240 (а.с. 37-40).

28 липня 2025 року державним нотаріусом Липоводолинської державної нотаріальної контори Мельником В.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмовлено у знятті заборони з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю повідомлення кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту) (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки виданої ТВБВ №10018/0138 АТ «Ощадбанк», у ОСОБА_2 станом на 26 серпня 2025 року невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» відсутні (а.с. 17).

Відповідно до відповіді Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області №19315 від 14 серпня 2025 року, неможливо встановити на підставі чого внесено до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження 7126679, зареєстрований державним реєстратором Липоводолинської державної нотаріальної контори, оскільки у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчі провадження знищено. Станом на 14 серпня 2025 року виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебувають (а.с. 15-16).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до статті 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу, своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з підпунктом 5.1. пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Висновки суду по суті спору.

Позивач є власником нерухомого майна, але це право обмежено, оскільки на майно накладено арешт у зв`язку з наявністю боргових зобов`язань відповідача.

Станом на сьогодні попередній власник ОСОБА_2 не має невиконаних майнових зобов`язань перед Ощадним банком.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом звільнення нерухомого майна з-під арешту, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини, на які посилався позивач, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстровано Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою 5 травня 2008 року за №7126679, та припинити обтяження «заборона (архівний запис)» цього нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: Недригайлівський відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (сел. Липова Долина Роменського району Сумської області, вул. Щебетунів, 26, ).

Суддя О. В. Кузьмінський