Справа № 681/603/25
Провадження 2-п/681/13/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Іллюка С.В.,

з участю секретатя судових засідань Козюк Т.Р.

представника позивача Лисенка Д.В.

представниці відповідача Хомляк О.Р.

розглянувши в судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хомляк Ольги Русланівни про перегляд заочного рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 26.08.2025 у цивільній справі № 681/603/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

10.09.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Хомляк О.Р. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 26.08.2025, яким стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 122037 грн 67 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заяви представник вказує на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки в цей період перебував за межами України, що є поважною причиною його неявки та неподання відзиву. На підтвердження цих обставин пізніше було надано копію закордонного паспорта, авіаквиток та документи про тимчасове проживання за кордоном. Представник наголошує, що розгляд справи за відсутності відповідача порушив його право на справедливий суд та принцип змагальності.

Представник позивача, Лисенко Д.В., у своїх письмових запереченнях та поясненнях від 12.09.2025, 25.09.2025 та 29.09.2025, категорично заперечував проти задоволення заяви, висунувши низку аргументів, які суд вважає за необхідне проаналізувати детально.

Представник позивача стверджує, що суд належним чином повідомив відповідача, направивши повідомлення за його зареєстрованим місцем проживання, а повернення конверту з відміткою «адресат відсутній» згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним врученням. Суд погоджується, що формально вимоги закону щодо направлення кореспонденції були дотримані. Однак, інститут заочного розгляду справи спрямований на боротьбу з умисним затягуванням процесу, а не на позбавлення сторони права на захист через об`єктивні обставини. Представник відповідача надав докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 фізично не міг отримати судову кореспонденцію, оскільки перебував за межами країни.

Ключовим аргументом позивача є те, що для скасування заочного рішення відповідач, згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, повинен надати не лише поважні причини неявки, а й докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті. Позивач наполягає, що закордонний паспорт та квиток підтверджують лише причину неявки, але ніяк не впливають на суть боргового зобов`язання і не можуть змінити рішення суду. Суд не може погодитися з таким вузьким тлумаченням норми. Право на доступ до правосуддя та принцип змагальності є фундаментальними засадами судочинства. Позбавлення відповідача можливості подати відзив, заперечити проти розрахунку заборгованості, заявити клопотання є суттєвим порушенням його процесуальних прав. Докази, які підтверджують поважність причин не отримання кореспонденції, в контексті процедури перегляду заочного рішення, є істотними, оскільки вони безпосередньо стосуються підстав для такого перегляду. Неможливо вимагати від сторони, яка не знала про розгляд справи, надати повний пакет доказів по суті спору одночасно із заявою про перегляд. Першочерговим є відновлення порушеного права на участь у процесі.

Також він зазначає, що заява про перегляд не відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, оскільки до неї одразу не були долучені докази в обґрунтування заперечень проти позову. Також позивач заперечує проти долучення доказів (паспорта, квитка) на пізнішій стадії, вважаючи це процесуальним зловживанням. Суд відхиляє такі доводи, оскільки питання підтвердження перебування відповідача за кордоном виникло безпосередньо в судовому засіданні. Процесуальна поведінка відповідача була послідовною та логічною: дізнавшись про заочне рішення, він реалізував своє право на його перегляд, а згодом, на виконання вимог закону та для обґрунтування своєї позиції в суді, надав відповідні докази. Такі дії не свідчать про зловживання правами.

Представник позивача стверджує, що незгода відповідача з розрахунком та умовами кредитування є питанням матеріального права, яке не підлягає дослідженню на стадії перегляду заочного рішення. Суд погоджується, що на цій стадії не вирішується спір по суті. Однак, саме для того, щоб відповідач отримав можливість представити аргументи та свій розрахунок щодо суті спору, й існує механізм скасування заочного рішення.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд доходть до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, підтверджених належними доказами. Його відсутність в державі унеможливлювала отримання судових повідомлень та реалізацію права на захист. Розгляд справи за таких обставин є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на справедливий суд. Задоволення заяви про перегляд заочного рішення є необхідним кроком для відновлення процесуальної справедливості та забезпечення змагальності сторін.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність сукупності підстав, передбачених ч. 1 ст.288 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 284-288, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хомляк Ольги Русланівни про перегляд заочного рішення задовольнити.

Скасувати заочне рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року у цивільній справі № 681/603/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій ІЛЛЮК