Справа № 296/9096/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 через підсистему «Електронний суд» на електронну пошту Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс», де його представник Тертиця Т.В. просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1239-7426 від 15.07.2023 у розмірі 23000,00 грн та сплачений судовий збір в сумі 2442,40 грн.

05.11.2025 заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» ( заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1239-7426 від 15.07.2023, яка станом на 15.07.2024 становить 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 копійок та складається з 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок простроченої заборгованості за тілом кредиту та 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом до 09.05.2024 включно. Крім цього з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» стягнуто судовий збір сплачений при подачі позову за платіжною інструкцією №40759 від 23.09.2024 в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 20 копійок.

23.05.2025 адвокат Могильницький В.Ю. звернувся до суду в інтересах відповідача ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05.11.2024 року по справі №296/9096/24 також просив про поновлення пропущеного строку на подання вказаної заяви.

Ухвалою суду від 27.05.2025 заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Могильницького В.Ю. про перегляд заочного рішення від 05.11.2025 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що 15.07.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1239-7426, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, де визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена.

Відповідно до умов договору, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 4600,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка - 3,00 % в день.

На момент звернення позивача до суду з цим позовом, позичальник умови Договору належним чином не виконала, кошти кредиту не повернула і проценти за користування ним не сплатила, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Сторони чи їх представники в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Про дату та час засідання була повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Могильницький В.Ю. в судове засідання не з`явився, 17.09.2025 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Вказав, що не визнає позов в повному обсязі.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

15.07.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua) уклали Договір про відкриття кредитної лінії № 1189-4375, в якому сторни погодили суму кредиту - 46000,00 грн строком на 300 днів зі сплатою відсотків, також визначили базовий період щодо сплати відсотків 14 днів, де застосовується знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, та стандартну відсоткову ставку - 3,00 % в день в разі несплати в базовий період.

Відповідач підписала Договір о 20:29 годині одноразовим ідентифікатором (номер пароля А7529)

Також відповідач, окрім згаданого договору підписала одноразовим ідентифікатором (номер пароля А7529):

- паспорт споживчого кредиту, де вказано суму кредиту 4600,00 грн, строк кредитування - 300 календарних днів, базовий період - 14 календарних днів, стандартна ставка 3 % в день, знижена ставка - 2,5 % в день (а.с.28-31);

- правила відкриття кредитної лінії, де вказано, що кредит видається на 300 календарних днів (п. 3.1 Правил) (а.с.32-46)

-таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с.68-70)

Тобто сторони погодили, що кредит в сумі 4600,00 грн. має бути видано 15.07.2023, та в разі його повернення до 28.07.2023 ОСОБА_2 має сплатити відсотки за користування кредитом в сумі - 1610,00 грн, що разом з кредитом складе 6210,00 грн (п.2.3 Договору)

Згідно довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ОСОБА_1 було перераховано 4600,00 грн - 15.07.2023 на картку НОМЕР_1 (а.с.47)

Листом ПриватБанку від 17.07.2024 до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» засвідчено, що 15.07.2023 за номером договору № 1239-7426 перераховано 4600,00 грн на картку № НОМЕР_1 (а.с. 58);

Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за Договором про відкриття кредитної лінії № 1239-7426 від 15.07.2023 становить 45678,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4600,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41078,00 грн (а.с.62-67) .

Судом встановлено що з 15.07.2023 по 28.07.2023 відповідачу на 4600,00 грн кредиту нараховано відсотків за ставкою 2,50 (по 115,00 грн в день х 14 днів = 1610,00 грн.) які мали бути сплачені не пізніше 28.07.2023 (базовий період) як передбачено п.2.3 Договору. Проте відповідач кошти по кредиту не сплатила.

З 29.07.2023 кредит набув статусу простроченого, та позивач нараховував відсотки за ставкою 3,00% в день.

Загалом відсотки нараховані по 09.05.2024 року (а.с. 62-59-63).

У позові представник позивача вказує, що кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання у сумі 22678,00 грн., та просить заборгованість за кредитним договором в розмірі 23000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4600,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18400,00 грн.

На виконання ухвали суду про витребування доказів - виписки про рух коштів за карткою № НОМЕР_1 в період з 15.07.2023, АТ КБ «Приватбанк» надав відповідь, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в Банку не емітовано карту № НОМЕР_1 (а.с.158).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ "А-Банк" надало докази, що картка № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) емітована на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с.186)

Також банком надано виписку про рух коштів згідно якої 15.07.2023 відповідач отримав на рахунок НОМЕР_4 - 4600,00 грн (а.с.187)

Отже судом встановлено, що між сторонами виникли зобов`язальні, цивільно-правові правовідносини з приводу кредитування, що регулюється нормами ЦК України

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Зобов`язальні відносини, як і інші цивільні правовідносини, виникають з обставин, визначених законом як юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

У статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610, частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту, про що вказано у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2017 року № 75.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд погоджується, що за встановленими у цій справі обставинами неналежне виконання грошових зобов`язань призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, тому вимоги банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Як вбачається зі змісту кредитного договору (п. 12 Реквізити сторін), в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача, а саме НОМЕР_1 (а.с.27).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.10 постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_5 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Представником відповідача було заявлено клопотання про витребовування доказів (а.с.168) яке було задоволено судом (а.с.170)

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ "А-Банк" надало докази, що картка № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с.186)

Також банком надано виписку про рух коштів згідно якої 15.07.2023 відповідач отримав на рахунок НОМЕР_4 - 4600,00 грн (а.с.187)

В свою чергу представник позивача надав довідку про перерахування суми кредиту №1239-7426 від 15.07.2023 ОСОБА_1 через платіжну систему LiqPay, платіж № в сумі 4600,00 грн (а.с.47)

ПриватБанк 17.07.2024 в свою чергу засвідчив, що 15.07.2023 через платіжну систему LiqPay, платіж № на картку НОМЕР_1 перераховано 4600,00 грн (а.с.58)

LiqPay це українська платіжна система та вебзастосунок від ПриватБанку, що дозволяє проводити онлайн-платежі та перекази грошей за допомогою мобільних телефонів, інтернету та платіжних карток

Таким чином суд вважає, що представником позивача доведено факт надання ОСОБА_1 15.07.2023 - 4600,00 грн на виконання умов договору №1239-7426 від 15.07.2023

Відповідач же своїх зобов`язань не дотримався та не сплатив кредит в сумі 4600,00 грн (принаймні доказів цього не надав суду)

З 15.07.2023 по 28.07.2023 їй на 4600,00 грн кредиту нараховано відсотків за ставкою 2,50 (по 115,00 грн в день х 14 днів = 1610,00 грн.) які мали бути сплачені не пізніше 28.07.2023 (базовий період) як передбачено п.2.3 Договору.

Оскільки відповідач заборгованність за кредитним договором не сплатила з 29.07.2023 кредит набув статусу простроченого, та позивач розпочав нараховувати відсотки за стандартною ставкою 3,00% в день, як те і передбачено п.4.10 Договору від 15.07.2023

Загалом відсотки нараховані по 09.05.2024 року, як і передбачено п.4.12 Договору від 15.07.2023 .

У позові представник позивача вказує, що кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання у сумі 22678,00 грн, та просить заборгованость за кредитним договором в розмірі 23000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4600,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18400,00 грн.

Оскільки представник позивача ч просить суд стягнути заборгованість іззастосуванням до відповідача програми лояльності, що безумовно є правом позивача і суд не може виходити за межі позовних вимог, оскільки розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

Отже, за результатами розгляду справи, суд приймає рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, що були сплачені при зверненні до суду за платіжною інструкцією №40759 від 23.09.2024.

Керуючись ст. 77-81,83,89,95,141, 258,263-265,273,279,280,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1239-7426 від 15.07.2023, яка станом на 15.07.2024 становить 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 копійок та складається з 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок простроченої заборгованості за тілом кредиту та 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом до 09.05.2024 включно.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) судовий збір сплачений при подачі позову за платіжною інструкцією №40759 від 23.09.2024 в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.09.2025.

Суддя В. М. Шкиря