Справа № 366/1778/25
Провадження № 2/366/691/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мовчана В.В., за участю секретаря судового засідання Кулик А.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Поліської селищної ради Київської області

про визнання права власності на спадкове майно

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Поліської селищної ради Київської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання за позивачем права приватної власності на спадкове майно ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У своїй позовній заяві позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід - ОСОБА_2 , який проживав у селі Рагівка, Вишгородського району Київської області. Після смерті спадкодавця стало питання про оформлення спадщини. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті діда позивачка прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 12/2016).

ОСОБА_2 (спадкодавцем) 12.01.2009 року було складено заповіт, який посвідчено секретарем Рагівської сільської ради, зареєстровано у реєстрі за № 1, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцю на день смерті, є позивач.

06.06.2025 року позивачка зверталася до Іванківської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Позивачка зазначає, що у 1968 році ОСОБА_2 побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння він будував за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є виписка з погосподарської книги старостинського округу № 8 виконавчого комітету Поліської селищної ради (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Єдиним спадкоємцем (який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно) після смерті ОСОБА_2 , є позивачка. Інших спадкоємців немає.

У зв`язку з тим, що Іванківська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивачка змушена звертатись з даною заявою до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження, підготовче засідання призначено на 30.07.2025.

30.07.2025 ухвалою Іванківського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 28.08.2025.

Позивач у судове засідання 28.08.2025 не з`явилася, проте в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі..

28.08.2025 до суду від відповідача надійшла заява, відповідно до змісту якої відповідач проти позову не заперечує, розгляд справи просить проводити без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України, з врахуванням положень ст. 76-88 ЦПК України.

З наданих доказів встановлено такі факти і обставини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Рагівської сільської ради 12.01.2009, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Дударєвої І.Ю. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також зазначено, що за даними нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Згідно з випискою з погосподарської книги, виданої т.в.о. старости старостинського округу № 8 Поліської селищної ради, власником будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

КП «Бюро технічної інвентаризації Києво Святошинської районної ради Київської області» на вищезгаданий житловий будинок було виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер ТІ01:4903-2351-9668-3564).

Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

Таким чином, приналежність житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої т.в.о. старости старостинського округу № 8 Поліської селищної ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року в справі №369/1913/17 вказано, що: «право на заповіт може бути реалізоване протягом всього життя особи і включає як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну, скасування. Усі наведені правомочності заповідача у сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є здійсненням свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Здійснення права на заповіт не пов`язується законом з місцем проживання та перебування заповідача. Під час посвідчення заповіту нотаріусом має бути дотримано порядок його посвідчення. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Позивач зверталася до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому остання звернулася до суду з метою захисту своїх прав.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн., однак остання зазначила, що судові витрати готова нести сама.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 200, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Поліської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю.

Будинок розміром житлової площі 45,6 кв.м., розміром загальної площі 82,2 кв.м., в плані під літерою основна частина«А1». Надвірні будівлі та споруди: веранда «а2», прибудова «аз», сарай «Б», літня кухня «В», сарай «Д», вбиральня «Ж», сарай «З», навіс «И», ворота з хвірткою №1 огорожа №2, хвіртка №3.

3.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивачку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Поліським РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 )

Відповідач: Поліська селищна рада Київської області (адреса: Київська область, вул. Воздвиженська, 84, смт Красятичі, ідентифікаційний код 04361723).

Повний текст рішення складено 08.09.2025.

Суддя Віталій МОВЧАН