Справа № 645/5197/23
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2024 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року у складі судді Ганька І.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в :

В провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2024 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Стосовно поданого клопотання слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення про стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 22 липня 2016 року, актовий запис № 1329 розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_6 ». Вирішено питання про судові витрати.

Справа перебувала у провадженні суду першої інстанції з вересня 2023 року та в суді апеляційної інстанції з березня 2025 року.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Також, Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, N 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Частиною 1 ст. 251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, від 16 листопада 2022 року у справі №753/3880/20, від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19, від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20 та від 04 липня 2023 року у справі №359/7297/22.

Згідно з довідкою від 28 липня 2025 року №1718, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , слідує, що солдат ОСОБА_1 з 21 липня 2025 року проходить військову службу під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ).

Однак, довідка 28 липня 2025 року №1718 не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки у ній відсутня інформація про те, що військова частина НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу ОСОБА_1 , переведена на воєнний стан або залучена до ведення бойових дій та проведення антитерористичної операції, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст.251 ЦПК України.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що в даній справі розглядаються позовні вимоги, в тому числі і про стягнення аліментів на дітей, що суперечитиме принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

На підставі викладеного, з огляду на положення законодавства та позицію Верховного Суду, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 251, 381 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: