Провадження 2-з/127/36/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» із заявою про забезпечення доказів.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Заява про забезпечення доказів подана представником заявника до звернення до суду із позовом.

Так, згідно із ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Водночас, ст. 116 ЦПК України визначено, зокрема, підстави забезпечення доказів і ст. 117 ЦПК України - вимоги до такої заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 117 ЦПК України заява про забезпечення доказів підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження повноважень представника заявника останнім надано копію довіреності на ім`я головного фахівця з безпеки відділу по роботі з проблемними активами по південно-західному мікрорайону Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Біліченко С.М.

Будь-яка процесуальна дія в суді однієї особи в інтересах іншої особи, внаслідок якої вона набуває певних прав та обов`язків (у тому числі підписання та/або подання певного процесуального документа до суду) є представництвом.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Судом встановлено, що Біліченко С.М. не є адвокатом.

Самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Тому для самопредставництва юридичної особи недостатньо виданої лише довіреності.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва представник має надати суду: докази того, що особа обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір), а також докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт). При цьому, у відповідному трудовому договорі (контракті) має міститись положення щодо повноважень на представництво інтересів юридичної особи в суді. Відсутність відповідних положень у трудовому договорі (положенні/посадовій інструкції) є підставою для відмови у допуску до участі у справі.

Отже, документів, що підтверджують повноваження Біліченко С.М. на звернення до суду із даною заявою про забезпечення доказів, визначених процесуальним законом, до заяви не надано.

Таким чином суд прийшов до висновку, що заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Крім того, слід звернути увагу й на наступне.

У відповідності до ч. 1 і ч. 3 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні за участю заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи. Лише за клопотанням заявника суд може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами (ч. 4 ст. 118 ЦПК України).

Водночас, вищевказане клопотання матеріали заяви не містять. При цьому судом прийнято до уваги, що обґрунтування заяви вказує на те, що заявнику невідомі інші сторони (сторона), що можуть отримати статус учасників справи, однак дана обставина не виключає необхідність застосування вищевказаних норм процесуального закону, адже відсутність такого клопотання унеможливлює дотримання положень ч. 3 ст. 118 ЦПК України і вказує на необхідність виконання п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, наявні підстави для повернення заяви про забезпечення доказів заявнику.

Суд звертає увагу на те, що повернення заяви, оформленої з порушенням діючого законодавства, не є порушенням права на судовий захист, враховуючи що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 116, 117, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» заяву про забезпечення доказів із доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя