КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №133/2142/25

01.09.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дем`янової Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту,

встановив:

Стислий виклад позицій учасників справи.

До суду 16.06.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

В обґрунтування поданого позову ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» зазначено про те, що 29.09.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1096862, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу обумовлені Договором кредитні кошти.

В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 29.10.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 29.11.2020 р., Додатковим договором від 29.11.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 30.12.2020 р., Додатковим договором від 29.12.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 29.01.2021 р.

Водночас, в порушення вимог Договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором не виконала, не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними.

Враховуючи вищезазначене, 22.02.2021 ТОВ «Лінеура Україна», та ТОВАРИСТВО З ТОВ «Сіроко фінанс», уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Сіроко фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором на умовах фінансового кредиту №1096862 про надання коштів від 29.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 4101.

В подальшому, 21.08.2024, ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20240821/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко фінанс», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором кредиту № 1096862 про надання коштів на умовах фінансового договору від 29.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 134.

Між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» 21.08.2024 укладено Договір факторингу № 20240821/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020, що укладений між ТОВ «Сіроко фінанс» та відповідачем.

Відтак, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020 на загальну суму 14 664,96 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість за вказаним Договором становить 14 664,96 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9120,00 грн заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 1544,96 грн. інфляційне збільшення.

Представник позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.

До суду 11.08.2025 надійшло клопотання представника позивача, адвоката Бачинського О.М., щодо долучення до матеріалів позову доказів. Вказане клопотання суд задовольнив.

Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.

У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 29.09.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1096862.

Відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн строком на 30 днів (п. 1.3 Договору) із застосуванням зниженої процентної ставки 1,90% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.4.1. Договору), або стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1,3 договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені п.п.1.4.1. Договору (п. 1.4.2.).

У п. 2.6. Договору сторони погодили, що Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 9.3. Договору, датою укладання Договору між Товариством і Клієнтом є дата його підписання. Договір набуває чинності з моменту перерахування Товариством грошових коштів Клієнту.

Вказаний Договір разом із Паспортом споживчого кредиту до нього з аналогічними Договору умовами підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «», що свідчить про повне ознайомлення відповідача із умовами кредитування в ТОВ «Лінеура Україна» та повне погодження ним цих умов.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу грошові кошти в обумовленому Договором розмірі, що підтверджується Листом від 09.10.2024 № 2643_40 ТОВ «Лінеура Україна» про перерахування 4000,00 грн 29.09.2020 на платіжну картку № НОМЕР_2 .

В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 29.10.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 29.11.2020 р., Додатковим договором від 29.11.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 30.12.2020 р., Додатковим договором від 29.12.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 29.01.2021 р.

Водночас, в порушення вимог Договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором не виконала, не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними, внаслідок чого, станом на 16.06.2025, заборгованість за вказаним Договором становить 14664,96 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 9120,00 грн заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 1544,96 грн. інфляційне збільшення.

Враховуючи вищезазначене, 22.02.2021 ТОВ «Лінеура Україна», та ТОВАРИСТВО З ТОВ «Сіроко фінанс», уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Сіроко фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором на умовах фінансового кредиту №1096862 про надання коштів від 29.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 4101.

В подальшому, 21.08.2024, ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20240821/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко фінанс», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором кредиту № 1096862 про надання коштів на умовах фінансового договору від 29.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 134.

Між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» 21.08.2024 укладено Договір факторингу № 20240821/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020, що укладений між ТОВ «Сіроко фінанс» та відповідачем.

Відтак, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020 на загальну суму 14 664,96 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість за вказаним Договором становить 14 664,96 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9120,00 грн заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 1544,96 грн. інфляційне збільшення.

З метою досудового врегулювання спору позивачем відповідачу листом за вих. № 366/134-211070134 від 08.10.2024 року надіслано досудову вимогу про зобов`язання погасити заборгованість за кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020, яка залишена ОСОБА_1 без реагування.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також із їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Окрім того, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», який регулює відносини між кредиторами, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит, в тому числі (ст. 3 Закону) передбачено права кредитодавця стягувати з позичальника комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 29.09.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1096862, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу обумовлені Договором кредитні кошти.

В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 29.10.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 29.11.2020 р., Додатковим договором від 29.11.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 30.12.2020 р., Додатковим договором від 29.12.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 29.01.2021 р.

Водночас, в порушення вимог Договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором не виконала, не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними.

Враховуючи вищезазначене, 22.02.2021 ТОВ «Лінеура Україна», та ТОВАРИСТВО З ТОВ «Сіроко фінанс», уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Сіроко фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором на умовах фінансового кредиту №1096862 про надання коштів від 29.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 4101.

В подальшому, 21.08.2024, ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20240821/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко фінанс», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором кредиту № 1096862 про надання коштів на умовах фінансового договору від 29.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 134.

Між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» 21.08.2024 укладено Договір факторингу № 20240821/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020, що укладений між ТОВ «Сіроко фінанс» та відповідачем.

Відтак, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020 на загальну суму 14 664,96 грн.

Указані встановлені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що відповідачем грошові кошти за цим кредитним договором були отримані на виконання умов договору. Однак, після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.

Отже, ОСОБА_1 у визначеному договором порядку не виконала свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатила проценти за користування ними, а тому з неї, у порядку переуступки права вимоги, на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» слід стягнути утворену заборгованість, що як вбачається із розрахунку заборгованості за відповідним кредитним договором, складає у загальному розмірі 14 664,96 грн., з яких 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9120,00 грн заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 1544,96 грн. - інфляційне збільшення.

Надаючи оцінку доказам у справі, що розглядається, суд звертає увагу на те, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №1096862 від 29.09.2020, наданий позивачем, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».

Вказаний розрахунок заборгованості є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником фінансової установи у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості.

Наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом.

Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Отже, розрахунок заборгованості є актуальним станом на 04.06.2025, а також належним доказом що підтверджує наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за договором № 1096862 від 29.09.2020, право вимоги до останнього отримано ним внаслідок укладення Договору факторингу № 20240821/1 від 21.08.2024.

При цьому, відповідачем суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати ним утвореної заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № 1096862 від 29.09.2020 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а тому з останньї на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1096862 від 29.09.2020, яка в сукупному розмірі складає 14664,96 грн, з яких 4000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 9120,00 грн. заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 1544,96 грн. інфляційне збільшення.

Розподіл судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Також в матеріалах справи наявні докази щодо надання правничої допомоги. Сума витрат складає - 7000,40 грн.

Оскільки позов ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 задоволено повністю, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у повному розмірі, а саме 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 7000,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» () заборгованість у сумі 14008,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» () судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», , адреса: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 11.09.2025.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА