Справа № 759/9736/25
Провадження № 2/761/8967/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2025 позивачка, інтереси якої представлені адвокатом Оплачко В.О., звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 грудня 2017 року по 04 вересня 2024 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2025 матеріали вищевказаної справи передані на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.7 ст.19, ст.293 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду в окремому провадженні за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Зі змісту позову вбачається, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку позовного провадження з вимогою встановити факти, що має юридичне значення.

Звертаючись до суду в позовному провадженні із вимогою встановити факти, що мають юридичне значення, позивачка ОСОБА_1 не зазначила в позові підстав вважати наявність спору про право, що унеможливили її звернення в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що мають юридичне значення.

В ч.4 ст.315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином ОСОБА_1 за наявності спору про права могла звернутися до суду в позовному провадженні з вимогами встановити факти, що мають юридичне значення.

Так, згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України і дана обставина перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху.

В свою чергу, звертаю увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Роз`яснити позивачу, що за правилами ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 352, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, з врахуванням положень ч.3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Сіромашенко