Провадження № 2/752/2720/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.09.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Бєляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Домобудівник-6», Друга Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВС Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради, заінтересовані особи: Житлово-будівельний кооператив «Домобудівник-6», Друга Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вказану квартиру. Разом зі спадкодавцем в квартирі АДРЕСА_1 з 19.11.1981 по теперішній час, тобто з 9-літнього віку проживала її донька - ОСОБА_1 . 06.08.2021 позивач звернулась до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , прийняття спадщини і видачі їй свідоцтва про право власності на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори Погорілої Л.С. від 22.12.2021 № 5262/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2024 відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Домобудівник-6», Друга Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наданими доказами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, свого представника не направили. У січні 2025 направили до суду відзив, в якому зазначили, що просять суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради.

Третя особа-1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлено в установленому законом порядку. У грудні 2024 надали до суду письмові пояснення, в яких просили провести розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Третя особа-2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлено в установленому законом порядку. Представник Другої Київської державної нотаріальної контори наддав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Суд дослідивши докази і письмові пояснення викладені у позовній заяві, встановив такі обставини.

Статтею 41 Конституції України, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.04.2016.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується листом ЖБК «Домобудівник-6» вих. №41 від 13.12.2021 про те, що ОСОБА_2 дійсно була власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 з 19.11.1981 була постійно зареєстрована та постійно проживала по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та Ордером № 029213 серії Ж від 19.11.1981 та довідкою ЖБК «Домобудівник-6» вих. № 32 від 16.09.2024 про те, що ОСОБА_2 суму пайового внеску за квартиру в розмірі 7073 карбованців 06 копійок сплатила 10.07.1992 у повному обсязі.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 підтверджується обставина, що її матір`ю є ОСОБА_2 .

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 підтверджується те, що ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2 .

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 підтверджується те, що ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Разом з спадкодавцем у зазначеній вище квартирі з 19.11.1981 по теперішній час, тобто її донька ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою ЖБК «Домобудівник-6» від 26.5.2020 № 12.

Довідкою ЖБК «Домобудівник-6» від 12.09.2023 № 36 підтверджується обставина, що станом на 29.04.206 (на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 ) її донька ОСОБА_1 проживала в квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_1 продовжує користуватися спадковим майном, сплачувати комунальні послуги та доглядати за квартирою, проживаючи в ній разом зі своїм сином ОСОБА_7 .

06.08.2021 позивач звернулась до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , прийняття спадщини і видачі позивачу свідоцтво про право власності на спадкове майно.

06.08.2021 Другою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 68106305 після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.08.2021.

За нормою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус перевіряє склад спадкового майна.

Відповідно до змісту ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Спадкуванням за ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала 06.08.2021 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до Другої Київської державної нотаріальної контори, що підтверджується довідкою Другої Київської державної нотаріальної контори від 14.01.2022 № 112/02-14, тобто, прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Довідкою Другої Київської державної нотаріальної контори від 14.01.2022 № 112/02-14 про склад спадкоємців підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 донька померлої ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до Другої Київської державної нотаріальної контори не звертались. Свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 не видавались.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч. 1 ст. 1268 ЦК України, стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Відповідно ст. 182 ЦК України «Державна реєстрація прав на нерухомість» зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Об`єкти завершеного та незавершеного будівництва слід відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в них зв`язку з землею, що визначено ст. 181 ЦК України як критерій віднесення речей до нерухомих. Тому право на них має бути зареєстровано в органі, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вона відбувається на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори Погорілої Л.С. від 22.12.2021 № 5262/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно відповідно до вимог чинного законодавства та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем за змістом заявленого позову доведено та відповідачем в силу принципу змагальності сторін не спростовано обґрунтованості позовних вимог, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи те, що позивач в нотаріальному порядку не має можливості оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, відповідач проти позовних вимог не заперечує, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Домобудівник-6», Друга Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Мазур