Справа № 515/1094/25
Провадження № 2/515/1433/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дем`янової О.А.,

із участю секретаря судового засідання Унгурян Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Давиденка К.В. звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі-Татарбунарський ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса), в якому просила скасувати арешт, всього належного їй нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції (далі-ВДВС Татарбунарського РУЮ) Мукієнка О.О про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №338411 від 18 листопада 2009 року, номер запису про обтяження: 57531288, дата та час реєстрації 19.11.2009, 14:18:28.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на праві приватної власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 . На теперішній час вона має намір подарувати належну їй частку квартири, однак, нещодавно дізналася, що на все її нерухоме майно накладено арешт. З Інформаційної довідки вона також дізналася, що арешт був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №338411 від 18 листопада 2009 року, яку виніс державний виконавець ВДВС Татарбунарського РУЮ Мукієнко О.О., номер запису про обтяження - 57531288 дата, час державної реєстрації: 19.11.2009 року о 14:18:28 год. Звернувшись до Татарбунарського ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) із заявою про зняття вказаного арешту, отримала відмову, мотивовану тим, що в рамках невідомого на сьогоднішній день виконавчого провадження, на підставі вищевказаної постанови державного виконавця, реєстратором - Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження №57531288, дата реєстрації - 19.11.2009. У своєму листі відповідач також зазначає, що ОСОБА_1 жодних боргів по виконавчих провадження не має, виконавче провадження погашене, із доданих роздруківок неможливо встановити в рамках якого виконавчого провадження було накладено арешт та хто був стягувачем у виконавчому провадженні, сама постанова про накладення арешту не збереглась, тому незрозуміло чому відомості про обтяження досі знаходяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Зазначаючи, що через наявність у Реєстрі відомостей про це обтяження, вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном, позивачка просила скасувати арешт, накладений на все її нерухоме майно.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справу передано судді Дем`яновій О.А.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

29 липня 2025 року представник позивачки адвокат Давиденко К.В. через канцелярію суду подав клопотання про відкриття провадження у справі разом із копіями документів, доданих до позовної заяви, які належним чином завірені.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку строщеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з сімейними обставинами, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечував.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку спрощеного позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

Особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено на підставі копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 16 травня 2000 року татарбунарським РВ УМВС України в одеській області (а.с.4-5).

Згідно з відповідною Довідкою, виданою 16.10.1998 року Державною податковою інспекцією в Татарбунарському районі, ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с.5).

Судом встановлено, що позивачка звернулася до Татарбунарського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУМЮ (м.Одеса) із заявою про зняття арешту з майна та отримала відмову вих. №215-24/24545 від 23.07.2025 року, в якій вказана установа повідомила її про те, що дійсно, в рамках невідомого на день надання відповіді Татарбунарському ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) виконавчого провадження, 19.11.2009 року на підставі постанови державного виконавця ВДВС Татарбунарського РУЮ Мукієнка О.О. серія АН №338411 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстратор - Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження: дата реєстрації - 19.11.2009; вид обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 9263521; предмет обтяження - квартира, додаткові відомості - частка власності 1/4, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 . Державним реєстратором виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області Летінським С.О. на підставі поданих ОСОБА_1 документів для державної реєстрації, 08.11.2024 року внесено останні з кількох відомості про речове право: 57531010, де власником є ОСОБА_1 , тип речового права - право власності, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки - 1/4, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Реєстр прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1260164.

Також, у своїй відповіді представник відповідача вказав, керуючись інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, встановлено, що 08.11.2024 року державним реєстратором виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Летінського С.О., на підставі поданих документів зареєстровано обтяження: дата реєстрації - 19.11.2009; вид обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 9263521; предмет обтяження - квартира, додаткові відомості - частка власності 1/4, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 ., реєстратор - Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська область, м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 13.11.2024 року дане (застаріле) обтяження було погашено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та перенесено в Державний реєстр речових прав (ДРРП), як нове обтяження під № 57531288, де обтяжувачем є Татарбунарський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса).

У зазначеній відповіді представник Татарбунарського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) підтвердив, що всі борги за всіма виконавчими документами відносно ОСОБА_1 , як боржника, які знаходилися на виконанні у Татарбунарському відділі ДВС, нею сплачені, всі арешти зняті, виконавчі провадження закриті, проте у державного реєстратора та Татарбунарського відділу ДВС немає підстав для зняття в ДРРП даного обтяження № 57531288 через недостатність і відсутність належної інформації про це обтяження та рекомендував питання щодо зняття арешту вирішити у судовому порядку (а.с.6-7).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Реєстру заборони відчуження нерухомого майна щодо об`єкта № 435693677, сформованої 16.07.2025 року, 19.11.2009 року о 14:18:28 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (1/4 частку власності) ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства Україна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №338411, виданий 18.11.2009, видавник: ВДВС Татарбунарського РУЮ, Державний виконавець ВДВС Татарбунарського РУЮ Мукієнко О.О. Запис про обтяження №57531288 внесений до Реєстру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76050118 від 13.11.2021 о 09:19:41, реєстратор Летінський Сергій Олександрович, виконавчий комітет Татарбунарської міської ради Одеська обл.

Також вказана Інформаційна довідка містить відомості про реєстрацію, поновлення/перенесення цього обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження реєстраційний номер: 9263521 о 14:18:28 (а.с.8-9).

За результатами пошуку відомостей про обтяження в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) за номером обтяження №5753128 встановлено наявність обтяження у статусі «Зареєстровано», дата реєстрації 19.11.2009 о 14:18:28, реєстратор: Летінський С.О. Виконавчий комітет Татарбунарської міської ради, Одеська обл., предмет обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_2 , номер РПВН:1260164 (а.с.10,11).

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Статтею 41 Конституції України та названою статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частина 3,4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено виключний перелік підстав для зняття арешту з майна державним виконавцем. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду ч.5 ст.59 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

Суд також враховує, що у позивачки відсутня можливість захистити своє порушене право шляхом оскарження дій державного виконавця, оскільки матеріали виконавчого провадження відсутні.

Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Суд, перевіривши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

У межах розгляду даної справи судом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про обтяження (арешт) нерухомого майна, належного власнику ОСОБА_1 .

Доказів щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих проваджень, боржником у яких є позивачка, відповідачем не надано, натомість підтверджено, що на час розгляду справи судом, відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на нерухоме майно є перешкодою у здійсненні особою свого права власності (у контексті правомочностей щодо володіння, користування і розпорядження майном), а також із урахуванням відсутності доказів для обгрунтування доцільності продовження застосування з боку держави заходів обтяження нерухомого майна, яке перебуває у приватній власності позивачки, вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна у позасудовому порядку неможливе, суд вважає за необхідне заявлену позовну вимогу задовольнити.

Керуючись статтями 4, 15-16,19,82,174,233,147,279,321,391,258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_2 , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №338411 від 18 листопада 2009 року, виданої Державним виконавцем Відділом державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Мукієнком Олексієм Олександровичем, номер запису про обтяження 57531288 дата, час державної реєстрації: 19.11.2009 14:18:28.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Татарбунарський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровськогому районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса розташування: Одеська область, Білгород-Дністровський район, м.Татарбунари, вул. Соборна, буд.14).

Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Суддя О.А.Дем`янова