№ 207/4975/25
№ 2/207/1999/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Трохименко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , смт.Карнаухівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Дніпроазот", м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості по заробітній платі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроазот" про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 49403,60 грн, а також середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати відповідно до ст.117 КЗпП України з 05.08.2025 по день фактичної виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що наказом №357 від 24.11.2020 позивач був прийнятий на посаду бійця-газорятувальника АТ "Дніпроазот". 05.08.2025 позивач звільнився за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. Відповідно до розрахункового листа, підписаного бухгалтером підприємства в день звільнення, станом на дату звільнення існує заборгованість по заробітній платі перед позивачем у розмірі 49403,60 грн. Відповідно до довідки про нарахований дохід №0999 3398 2508 6929 за 2025 рік, середній місячний заробіток за 01,02,03,04,05 місяці 2025 року становить 11 546,00 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2025 відкрито провадження у даній справі; призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.09.2025 на 11:00 годин.

Ухвалою суду від 02.09.2025 витребувано у Акціонерного товариства "Дніпроазот" довідку про середню заробітну плату, яка нарахована ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, обчислену відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, із зазначенням його середньоденного заробітку та довідку про розмір заборгованості по заробітній платі; розгляд справи відкладено до 13.09.2025 на 14.00 годин.

13.09.2025 розгляд справи відкладено до 19.09.2025 до 11:15 годин.

19.09.2025 сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач у поданому клопотанні позивач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у поданому клопотанні просить розглянути справу за відсутністю його представника, долучити до матеріалів справи довідку №87 від 08.09.2025 про наявність заборгованості по заробітній платі у розмірі 49409,60 грн та довідку №88 від 08.09.2025 про середньогодинну заробітну плату ОСОБА_1 .

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ "Дніпроазот", що підтверджується наказом №760 від 05.08.2025 про припинення трудового договору.

Розрахунковий листок за серпень 2025 року свідчить про те, що борг АТ "Дніпроазот" по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає 49403,60 грн.

Відповідно до довідки №87 від 08.09.2025, яка видана АТ "Дніпроазот", станом на 08.09.2025 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становить 49409,60 грн.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про оплату праці", ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст.21 Закону України "Про оплату праці" визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Положеннями ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Частиною першою ст.47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена ст.117 КЗпП України відповідальність.

Станом на час розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази на підтвердження сплати позивачеві заборгованості по заробітній платі.

Метою покладення на роботодавця відповідальності, визначеної у статті 117 КЗпП України, у разі невиконання обов`язку провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать, є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач (аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц).

Згідно п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати, провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. (п. 8 Порядку).

Відповідно до довідки від 08.09.2025 №88 середньогодинна заробітна плата ОСОБА_1 станом на 05.08.2025 складає 91,36 грн.

У наданих поясненнях позивач зазначає, що він працював за графіком "доба через троє", що становить не менше 7 діб на місяць або не менше 168 робочих годин на місяць. Вказана обставина відповідачем не оспорюється.

Таким чином, середньомісячна заробітна плата позивача становить 15 348,48 грн (91,36 грн х 168 годин). Середньоденна заробітна плата становить 511,61 грн (15348,48 грн : 30 днів). Середній заробіток за період затримки розрахунку 05.08.2025 по 19.09.2025 становить 23 022,45 грн (511,61 грн х 45 днів).

Суд зауважує, що затримка виплати заробітної плати і непроведення розрахунку при звільненні є порушенням законних прав позивача на отримання оплати за свою працю, яка сталась з вини відповідача. Відсутність грошових коштів позбавляє позивача на належне забезпечення своєї життєдіяльності, змінює спосіб його життя, вимагає докладати додаткові зусилля для влаштування свого побуту.

Встановивши, що в порушення вимог статті 116 КЗпП відповідач не виплатив усі належні до виплати позивачу суми при звільненні, суд вважає, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 49403,60 грн (в межах заявлених позовних вимог) та середнього заробітку за час затримки виплат у розмірі 23 022,45 грн.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 353, 430 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Дніпроазот" про стягнення заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.С.Х.Горобця, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітні платі у розмірі 49403 (сорок дев`ять тисяч чотириста три) грн 60 коп та середній заробіток за час затримки виплат у розмірі 23 022 (двадцять три тисячі двадцять дві) грн 45 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.С.Х.Горобця, 1, ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська