Справа №534/2498/25
Провадження №2/534/1015/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 вересня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк М.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить:

- у порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- у порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 надати суду технічний паспорт та договір купівлі продажу з витягом з державного реєстру майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суддя доходить висновку про наявність підстав для залишення її без руху.

Позовну вимогу подано без додержання вимог, встановлених у пункті 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Зокрема, згідно з пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед інших відомостей, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до частини 2, 9 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається:

- у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

- у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з частиною 2 статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, зокрема: про поділ квартири АДРЕСА_1 .

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутня інформація про вартість нерухомого майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 .

Водночас суддя зауважує, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна.

Під вартістю майна слід розуміти грошову суму, за яку це майно може бути придбане у певній місцевості.

Відповідно до вимог статей 3, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» вартість майна визначається суб`єктом оціночної діяльності, на підтвердження чого складається звіт (акт про оцінку майна).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Позивачем у позовній заяві зазначено вимогу майнового характеру, але зважаючи на викладене ціна позову з урахуванням правил, визначених у статті 176 ЦПК України, позивачем не визначена.

Суд наголошує, що обов`язок визначати вартість майна за відповідними вимогами покладається законодавцем саме на позивача.

Оскільки позовні вимоги мають майновий характер, розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI, зокрема 1 відсоток ціни позову .

Отже позивачеві необхідно визначити ціну позову виходячи з дійсної вартості спірного майна, сплатити судовий збір у відповідності до визначеної ціни позову та подати суду документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом.

У відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95). Постанова ВП ВС від 28.09.2022 у справі № 477/1315/20.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom, заява № 8225/78), пункт 96 рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France, заява № 29731 /96). Постанова КАС 05.05.2022 у справі № 520/9769/19

У даному випадку залишення судом позовної заяви без руху є наслідком недодержання позивачем означених вимог цивільного процесуального закону до позовної заяви.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви у такий спосіб: визначити ціну позову виходячи з дійсної вартості спірного майна та з урахуванням правил установлених ЦПК, сплатити судовий збір у відповідності до визначеної ціни позову та подати суду документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, заява вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Марина МАЛЮК