ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 704/246/25
Провадження № 22-ц/821/1599/25
Категорія: 351000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.,

секретаря - Руденко А. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватний нотаріус Звенигородського районного округу Черкаської області Тетерська Каміла Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Звенигородського районного округу Черкаської області Тетерської Каміли Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати відповідь, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Звенигородського районного округу Черкаської області Тетерської К. В. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати відповідь.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18.10.2024 він подав електронне звернення на адресу електронної пошти відповідачки, вказану в Єдиному реєстрі нотаріусів.

Відповіді на звернення надано було.

Вказував, що 24.05.2024 вже подавав аналогічне звернення до приватного нотаріуса Тетерської К. В. та після ненадання відповіді ним було подано скаргу до Уповноваженого з прав людини при Верховній Раді. Проте, даний засіб юридичного захисту виявився неефективним.

19.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції зі скаргою на бездіяльність відповідачки. У відповіді його було повідомлено, що приватний нотаріус Тетерська К. В. не отримувала його звернення та запропоновано звернутись на поштову адресу нотаріуса Тетерської К. В. або до іншого нотаріуса.

Вказує, що внаслідок систематичної бездіяльності відповідачки протягом тривалого часу, відсутності ефективного позасудового засобу юридичного захисту, він позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїм майном шляхом його продажу, що, на його думку, порушує право, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 конституції України.

Враховуючи вище викладене, просив визнати протиправною бездіяльність відповідачки щодо ненадання відповіді на звернення від 18.10.2024 та зобов`язати відповідачку надати відповідь на звернення від 18.10.2024.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.07.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку про те, що звернення ОСОБА_1 від 18.10.2024 не відповідає вимогам ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян», оскільки за своєю суттю є зверненням особи до нотаріуса шляхом надсилання електронного листа на електронну адресу з метою подальшого вчинення нотаріальної дії - посвідчення Договору купівлі-продажу, а не пропозицією, скаргою чи клопотанням, а тому на нього не розповсюджуються вимоги ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян».

Суд взяв до уваги, що в наданій позивачем роздруківці електронного листа від 18.10.2024 є відмітка про відправлення повідомлення, проте відомостей про доставку даного повідомлення та копій документів (сповіщення про доставку, про прочитання чи про статус доставки електронного листа тощо) нотаріусу Тетерській К. В. позивачем ОСОБА_1 не надано.

При цьому суд взяв до уваги, що позивачу 17.12.2024 надавалась письмова відповідь Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), в якій повідомлено, що згідно з поясненнями приватного нотаріуса Тетерської К. В. на адресу її електронної пошти листів від позивача не надходило та зазначено, що в разі його письмового звернення, нотаріусом буде підготовлено та направлено відповідь. Крім того, зазначено графік прийому громадян нотаріусом та її телефонний номер.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

23 липня 2025 року, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що надання відповіді на звернення від 18.10.2024 не вимагає від відповідачки вчинення будь-яких нотаріальних дій, тому не є зверненням до нотаріуса в порядку ЗУ «Про нотаріат».

Вказує, що дане звернення є зверненням в порядку ЗУ «Про звернення громадян», а саме клопотанням призначити час та місце для можливості здійснення наступного звернення вже в порядку ЗУ «Про нотаріат» та надати інформацію про перелік документів, що потрібно пред`явити для цього.

Таким чином, вважає, що звернення від 18.10.2024 повністю відповідає вимогам ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян».

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено докази, а саме звіт з сайту mail.gov.ua: Return receipt про успішну доставку на електронну адресу відповідачки звернення від 18.10.2024, що згідно висновку Верховного Суду у постанові від 30.11.2020 у справі № 752/18302/21 є належним доказом.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Судом встановлено, що 18.10.2024 ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Тетерської К. В. електронне звернення на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану в Єдиному реєстрі нотаріусів ( а.с. 3, 11).

В електронному зверненні просив призначити час та місце для нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки, надати йому перелік документів, які потрібно пред`явити для нотаріального посвідчення та надати письмову відповідь у встановлений законом строк. До звернення приєднав додатки: копію витягу з державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки та копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 05.06.2014 ( а.с. 4-7).

19.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) зі скаргою на бездіяльність нотаріуса Тетерської К. В. (а.с.23).

17.12.2024 ОСОБА_1 надіслана відповідь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на вище вказану скаргу, в якій повідомлено, що згідно з поясненнями приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Тетерської К. В., за місцем розташування її робочого місця ОСОБА_1 не звертався, на адресу її електронної пошти листів від ОСОБА_1 не надходило.

Також у відповіді зазначено, що в разі його письмового звернення, нотаріусом буде підготовлено та направлено відповідь в терміни, визначені ЗУ «Про звернення громадян». Вказаний графік прийому громадян нотаріусом та її телефонний номер. Одночасно проінформовано про нотаріусів, які здійснюють нотаріальну діяльність у Звенигородському районному окрузі (а.с. 24-25).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

19.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від приватного нотаріуса Звенигородського районного округу Черкаської області Тетерської К. В. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання реалізації громадянами вказаних конституційних прав регулює спеціальний Закон України «Про звернення громадян».

Згідно із ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до положень ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим.

Згідно з ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян»).

Згідно зі ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 800/416/17 звертає увагу, що реалізація права на звернення має наслідком виникнення кореспондуючого обов`язку органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів його розглянути і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період (ст. 33 ЗУ «Про нотаріат»).

За ст. 7 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За п. 1.1. Розділу I Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 грудня 2010 року № 3253/5 (далі по тексту - Правила) нотаріальне діловодство - діяльність контор, нотаріальних архівів, приватних нотаріусів зі створення, обліку та зберігання документів на різних носіях (паперових та електронних) у процесі здійснення нотаріальної діяльності.

Нотаріальне діловодство включає, зокрема, розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань вчинення нотаріальних дій у строки, визначені законодавством (п. 2.4. Розділу 2 Правил).

Колегія суддів зауважує, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах своєї компетенції відреагувало на скаргу ОСОБА_1 та надало відповідь з якої вбачається, що приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Тетерською К. В. були надані пояснення щодо звернення ОСОБА_1 . З пояснень вбачається, що за місцем розташування її робочого місця ОСОБА_1 не звертався, на адресу її електронної пошти листів від ОСОБА_1 не надходило. В разі письмового звернення ОСОБА_1 , нотаріусом буде підготовлено та направлено відповідь в терміни, визначені ЗУ «Про звернення громадян».

Позивач реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідачки щодо ненадання відповіді на його звернення від 18.10.2024 та зобов`язання надати відповідь на дане звернення, на думку колегії суддів, у встановленому порядку не довів в розумінні приписів ст. ст. 3, 5 ЗУ «Про звернення громадян», факту звернення у встановленому порядку до приватного нотаріуса, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому позивач не надав до суду беззаперечних доказів, які б свідчили про отримання його електронного звернення від 18.10.2024 нотаріусом Тетерською К. В., враховуючи, що в своїх поясненнях Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ), яке розглядало скаргу позивача, приватний нотаріус Тетерська К. В. вказувала про неотримання даного звернення від ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що в свою чергу позивач, не отримавши відповіді на своє електронне звернення, не вжив заходів щодо повторного звернення до нотаріуса іншими засобами зв`язку або шляхом особистого звернення.

Разом з тим, аналізуючи зміст долученого до позовної заяви звернення ОСОБА_1 від 18.10.2024, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що воно не відповідає вимогам ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян», оскільки за своєю суттю є зверненням особи до нотаріуса шляхом надсилання електронного листа на електронну адресу з метою подальшого вчинення нотаріальної дії - посвідчення договору купівлі продажу, а не пропозицією, скаргою чи клопотанням, а тому на нього не розповсюджуються вимоги ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» щодо строків надання відповіді на звернення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в позові з підстав недоведеності позивачем протиправної бездіяльності відповідачки щодо розгляду звернення позивача та відповідно порушення прав позивача з боку відповідачки в даних правовідносинах між сторонами.

Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова