Справа № 303/5946/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Таліон плюс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 05.07.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №122234904 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 5600,00 грн. На виконання умов договору грошові кошти перераховані товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка вказана відповідачем при укладанні договору. Відповідно до п. 5.3. договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків власноручно заповнив заявку на отримання кредитних коштів з використанням мережі Інтернет, а саме: в своєму особистому кабінеті на сайті товариства, зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін. Після автоматизованої обробки заяви на отримання кредитних коштів та її схвалення інформаційно-комунікаційна система товариства згенерувала електронний договір, що є офертою у розумінні ч. 2 ст. 638 ЦК України і містить усі істотні умови та надала позичальнику для ознайомлення в його особистому кабінеті, а також направила на електронну поштову скриньку, що належить відповідачу та вказана ним у заявці на отримання кредитних коштів. Відповідно до умов договору відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписане відповідно до абз. 2 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме: ввів у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразовий ідентифікатор, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення відповідачем, зазначене повідомлення надійшло в інформаційно-комунікаційну систему товариства, відповідно, з цього моменту товариство повідомлене про те, що відповідач надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони товариства є формування та надання на ознайомлення відповідачу оферти, а також генерація та направлення йому одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони відповідача є направлення повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від товариства, через особистий кабінет. Порядок укладення договору, детальна інформація щодо верифікації та створення електронного підпису сторонами визначена в розділі 4 договору. Отже, договір між товариством та відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на договір та інформація про підпис (дату та час) міститься в розділі 15 договору. Після створення сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором, текст оферти, реквізити електронного підпису одноразовим ідентифікатором, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною зі сторін дій, спрямованих на підписання цього договору, та реквізити сертифікату кваліфікованої електронної печатки товариства, зберігаються в файлі такого формату, що унеможливлює зміну, чи видалення такої інформації. 24.09.2024 товариство відступило право вимоги до відповідача ТОВ «Таліон плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/1, що підтверджується витягом з реєстру прав вимог, в якому містяться відомості про право вимоги за договором саме по відповідачу. Зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 913,42 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачу від первісного кредитора (з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору). Проценти за договором після розірвання договору не нараховуються. Позивач просив суд стягнути частину заборгованості за договором у загальній сумі 18 113,53 грн, з яких: заборгованість по кредиту 5599,77 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 12 513,76 грн. Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, але, позивач не включає їх до розміру позовних вимог. Позивач також просив, стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката, оскільки відповідно до умов договору про надання правової допомоги, укладеному між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно з додатком до договору про надання правничої допомоги товариство доручило Адвокатському об`єднанню надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, серед яких договір № 122234904 від 05.07.2024, боржником за яким є ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, розмір витрат про надання правової допомоги позивача складає: 5000, 00 грн, що включає в себе: аналіз кредитної справи та формування юридичного висновку; підготовка та направлення повідомлення Відповідачу про оплату заборгованості (досудова вимога); збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у даній справі адвокатським об`єднанням та підготовка позовної заяви та направлення копії доданих до неї документів до суду.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, подав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду.

Згідно з пп. 15.3 п. 1 розділу ХІІІ ЦПК України, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.

Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі.

Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Позовна заява з додатками ТОВ «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів надійшла до суду в електронній формі. Після чого позовна заява, платіжна інструкція кредитового переказу коштів, договір факторингу, реєстр прав вимоги, роздруковані в паперовій формі, а електронні копії інших паперових додатків до позовної заяви зберігаються в централізованому файловому сховищі АСДС.

У такому випадку, з урахуванням наявних технічних можливостей, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в змішаній формі.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 122234904, що підтверджується копією зазначеного договору, підписаного відповідачем в електронному вигляді. Згідно з пунктом 2.1 договору за цим договором за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 5800 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 2.3 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 1900 грн 00 коп. 05.07.2024 (що є датою надання кредиту). Згідно п. 5.1 кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11XX-XXXX-7112, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Пунктом 7.3. передбачено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 04.08.2029. Відповідно до 14.1. невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. 16.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 122234904 від 05.07.2024, відповідно до якої у зв`язку з отриманням позичальником траншу, в рамках погодженого кредитного ліміту, сторони погодили наступні умови користування: п. 1.1. безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальника 4441-11XX-XXXX-7112. Не зважаючи на вказане вище, Кредитодавець може на вибір позичальника також здійснювати надання траншів за договором за реквізитами платіжної карти вказаної в п. 5.1. договору чи за реквізитами платіжних карток вказаних в інших додаткових угодах до цього Договору (за наявності); п. 1.2. З моменту отримання траншу базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів в рамках всього кредитного ліміту та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. З моменту підписання цієї додаткової угоди, дисконтна процентна ставка вказана в договорі не може бути більшою за базову процентну ставку вказану вище; п. 1.3. Денна процентна ставка за користування всією сумою кредиту, що буде фактично видано після укладення цієї додаткової угоди (сумою, що вже знаходиться в користуванні позичальника та сумою додаткового траншу за цією додатковою угодою) розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою, що вже є в користуванні позичальника, та суми що буде видано після укладення цієї додаткової угоди, до закінчення строку кредитування: 147 704,70 грн) / (сума, що вже є в користуванні позичальника, та сума що буде видано після укладення цієї додаткової угоди: 5 425,00 грн.) / (строк кредитування, що залишився по договору: 1 815 днів) ? 100% = 1,50 відсотків в день; 2. Усі інші умови договору не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. 19.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 122234904 від 05.07.2024, згідно якої сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 175 грн 00 коп.

Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від 05.07.2024, від 16.07.2024 та 19.07.2024 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 1900,00 грн, 3525,00 грн та 175,00 грн відповідно на виконання умов вказаного договору та надано довідки про ініціювання платіжних операцій на вказані суми.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало розрахунок заборгованості, згідно якої заборгованість по тілу кредиту складає 5600,00 грн, заборгованість по процентам 6168,53 грн, та неустойка в розмірі 2799,89 грн.

24.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/1, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується передати фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно реєстру прав вимоги від 24.09.2024 ТОВ «Таліон плюс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 заборгованість по основному боргу (тілом кредиту) 5 600,00 грн, заборгованість по процентам 5 625,53 грн, заборгованість по іншим нарахуванням 2 799,89 грн, загальна заборгованість 14 025,42 грн, сума фінансування 2 632,00 грн.

ТОВ «Таліон плюс» надало розрахунок заборгованості, згідно якої заборгованість по тілу кредиту складає 5600,00 грн, заборгованість по процентам 12 513,53 грн.

Позивачем надано повідомлення про дострокове розірвання договору від 18.07.2025, в якому повідомив відповідача, що право вимоги за кредитним договором № 122234904 від 05.07.2024, укладеним між вами та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перейшло та ТОВ «Таліон плюс» та зазначив, що достроково розірвано договір № 122234904 від 05.07.2024 і у відповідача є прострочена заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом за договором. Станом на 16.12.2024 заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом складає 15 313,65 грн та просив сплати на вказані банківські реквізити.

Таким чином, судом встановлено факт набуття права вимоги позивачем до відповідача за договором №122234904 від 05.07.2024 у розмірі 18 113,53 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Юніт капітал» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення, оскільки відповідач умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту на користь позивача.

Відповідно до ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).

Водночас суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Судом встановлено, що 02.12.202а між ТОВ «Таліон плюс» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» укладено договір про надання правничої допомоги № 5 та додаткову угоду № 1051 від 01.07.2025 до нього.

З додаткової угоди № 1051 від 01.07.2025 встановлено, що Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій, в особі керуючого партнера Колінько А.В. надало ТОВ «Таліон плюс» наступні послуги: сторони погодили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання по супроводженню справи становить 5000,00 грн, що включає в себе: - аналіз кредитної справи та формування юридичного висновку - 1000 грн.; - підготовка та направлення повідомлення відповідачу про оплату заборгованості (досудова вимога) - 500 грн.; збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у даній справі Адвокатським об`єднанням та підготовка позовної заяви та направлення копії доданих до неї документів до суду - 3500 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.

Враховуючи вищезазначене з відповідача підлягає стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 33 та ст. 137, 141 ЦПК України у розмірі 5000,00 грн.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 273,280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 207, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1069 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (місцезнаходження: вул. Жабинського, буд. 13, м. Чернігів, Чернігівська область,, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39700642) заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 113,53 гривень (вісімнадцять тисяч сто тринадцять гривень п`ятдесят три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя