Справа № 127/7554/25
Провадження № 2/127/1382/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача Савчук І.В.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Вінницької міської ради( м. Вінниця, вул. Соборна,59), за участі третьої особи Приватного нотаріуса Вінницького міського округу Лукашенка Володимира Борисовича (21001 м. Вінниця, вул. Замостянська, буд.27 оф.44) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 , за участі третьої особи Приватного нотаріуса Вінницького міського округу Лукашенка Володимира Борисовича, звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 рік помер батько заявниці ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вінниця.

Після його смерті спадкоємцями першої черги є діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_4 перебував у шлюбі із ОСОБА_6 з 19.11.1983 року по 29.05.2005 року. Після розірвання шлюбу вони не спілкувались.

Останніми роками, перед смертю ОСОБА_4 почав зловживати спиртними напоями, не спілкувався з дітьми, з іншими родичами (рідним братом).

Помер ОСОБА_4 раптово, на вулиці, похованням займалася державна ритуальна служба.

Після його смерті залишилось спадкове майно частки житлового будинку АДРЕСА_2 та прибудинкова земельна ділянка, право власності на які фактично належало матері ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою на момент її смерті був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 1/3 частки вказаного будинку прийняла в якості спадщини після смерті її матері ОСОБА_9 , а 1/3 прийняв її рідний брат ОСОБА_10 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом за № 2-3242 від 04.11.2003 року.

1/3 прийняв другий брат ОСОБА_7 ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.11.2005 року за № 2-3763.

Відповідно до заповіту від 04.03.2020 року ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «...усе моє майно, де б воно не було і з -чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати на день смерті і на що я матиму право за законом, заповідаю моєму синові - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ...».

ОСОБА_10 свою частку 1/3 будинку продав 25.11.2005 року ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 подарував останній 1/6 своєї частки будинку 12.12.2003 року.

Після смерті ОСОБА_12 її частку на житловий будинок успадкувала дочка - ОСОБА_13 (підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.06.2008 року).

Таким чином, станом на 15.04.2015 року відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2 зазначено три співвласники:

ОСОБА_7 - 1/3 частки;

ОСОБА_13 1/2 частки;

ОСОБА_11 - 1/6 частки.

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до Довідки від 17.01.2025 року на момент своєї смерті був зареєстрований та проживав зі своєю сестрою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 станом на день смерті мав право на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 після смерті своєї матері та на 1/6 після смерті свого дядька ОСОБА_11 (яку фактично успадкувала ОСОБА_7 ).

Про те, що батько помер, заявниця дізналася восени 2024 року від рідного брата

батька.

Заявниця та її брат ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 у матері ОСОБА_6 , а батько ОСОБА_4 був зареєстрований у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявниця виїхала на роботу в Республіку Польщу в 13.03.2021 року - це остання дата, коли вона перетнула Державний кордон України, з того часу в Україну вона не поверталась.

Постановою № 22/02-31 від 23.01.2025 року приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. розглянувши заяву ОСОБА_2 від 23.01.2025 року, відмовив у її прийнятті у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (спадкова справа не заводилась).

20.02.2025 року повторно видано свідоцтво про смерть батька заявниці серії НОМЕР_1 в якому вже вірно вказано по батькові « ОСОБА_14 ».

Таким, чином ОСОБА_3 не могла вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини за законом.

Просила суд, визначити ОСОБА_3 додатковий строк терміном в 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Вінниці.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2025 року замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на Вінницьку міську раду.

В судовому засіданні представник позивача Савчук І.В. позовні вимоги підтримала, за обставин викладених в ній, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позовних вимог.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 рік помер батько заявниці ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вінниця (а.с.45).

Заявниця виїхала на роботу в Республіку Польщу в 13.03.2021 року - це остання дата, коли вона перетнула Державний кордон України, з того часу в Україну вона не поверталась (а.с.14-28).

Постановою № 22/02-31 від 23.01.2025 року приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. розглянувши заяву ОСОБА_2 від 23.01.2025 року, відмовив у її прийнятті у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (спадкова справа не заводилась) (а.с.38).

Помер ОСОБА_4 раптово, на вулиці, похованням займалася державна ритуальна служба.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17.

Разом з цим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як:

1)юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини;

2)необізнаність особи про наявність спадкового майна;

3)похилий вік;

4)непрацездатність;

5)незнання про існування заповіту;

6)встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину;

7)відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини;

8)несприятливі погодні умови.

Аналогічну правову позицію висловив КЦС ВС у своїй постанові від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19.

В свою чергу, в судовому засіданні, було встановлено, що поважною причиною пропуску строку позивач вважає, перебування її за кордоном та відсутність можливості звернутись до нотаріуса через наявність помилки в написанні по батькові покійного батька в свідоцтві про смерть, а саме: « ОСОБА_14 ».

Оцінивши надані докази суд зазначає, що поважних причин, які б перешкоджали позивачу звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, не встановлено, доказів наявності таких суду не надано. Вказані позивачем причини не є поважними.

Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину(Постанова ВП Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23).

Відповідно до ч. 3ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимоги про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини слід відмовити, оскільки судом не встановлено поважних причин, які б позбавляли ОСОБА_2 можливості звернутись у визначений законодавством строк з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Вінницької міської ради( м. Вінниця, вул. Соборна,59), за участі третьої особи Приватного нотаріуса Вінницького міського округу Лукашенка Володимира Борисовича (21001 м. Вінниця, вул. Замостянська, буд.27 оф.44) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом - залишити без задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне мотивоване рішення суду виготовлене 06.10.2025року.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ),

Відповідач: Вінницька міська рада ( м. Вінниця, вул. Соборна,59),

Тертя особа: Приватний нотаріус Вінницького міського округу Лукашенко Володимир Борисович (21001 м. Вінниця, вул. Замостянська, буд.27 оф.44).

Суддя: