Справа №:755/4855/22
Провадження №: 6/755/471/25
У Х В А Л А

"24" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: акціонерне товариство «Аграрний фонд», Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

01.09.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить суд: визнати виконавчий лист № 755/4855/22, виданий 07.06.2023 Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Аграрний фонд» матеріальної шкоди в розмірі 1 490 014,03 грн та судовий збір у розмірі 22 349,91 грн, всього 1 512 363,94 грн, - таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 24.09.2024 постановою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/4855/22, виданого 07.06.2023 Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Аграрний фонд» матеріальної шкоди в розмірі 1 490 014,03 грн та судовий збір у розмірі 22 349,91 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 06.08.2025 у справі № 760/1774/24 рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2025 та додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2025 скасовані, стягнуто з акціонерного товариства «Аграрний фонд» на користь ОСОБА_1 4 706 013,26 грн. Постановою Верховного Суду від 19.06.2024 у справі № 755/4855/22 рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2023 та постанову Київського апеляційного суду від 14.11.2023, стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Аграрний фонд» 1 512 363,94 грн. Судове рішення набуло законної сили і передане для примусового виконання Дніпровському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), реєстраційний номер виконавчого провадження НОМЕР_1. Станом на 26.08.2025 боржником сплачено на користь стягувача 512 321,45 грн на виконання рішення суду, а залишок заборгованості складає 1 050 905,64 грн. Відтак станом на 26.08.2025 між ОСОБА_1 та АТ «Аграрний фонд» існують зустрічні однорідні грошові вимоги у сумі 1 050 905,64 грн, строк виконання за якими настав, які випливають з трудових відносин та регресного відшкодування. 28.08.2025 боржник повідомив стягувача про зарахування та припинення грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Аграрний фонд» у частині грошових зобов`язань у розмірі 1 050 905,64 грн на підставі рішення суду у справі №755/4855/22 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав. Листом від 29.08.2025 АТ «Аграрний фонд» звернувся до державного виконавця із заявою, зі змісту якої убачається явне невизнання рішення суду, яке набуло законної сили, та намагання протиправного впливу на державного виконавця із закінчення примусового виконання через зарахування зустрічних безспірних однорідних вимог. 28.08.2025 державний виконавець отримав докази повного виконання рішення суду, яке перебуває на примусовому виконанні. Проте станом на 01.09.2025 державний виконавець не закінчив виконавче провадження, не розмістив його у публічному доступі в Автоматизованій системі виконавчого провадження, не розмістив в ЄСІТС Електронний Суд, не надіслав на адресу учасників виконавчого провадження у паперовій формі. Отже, боржник вважає, що наявні достатні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з проведеним зарахуванням зустрічних однорідних безспірних вимог, час виконання яких наступив.

16.09.2025 в провадження головуючого судді надійшли матеріали цивільної справи № 755/4855/22 за позовом Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу.

19.09.2025 від представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, у яких останній зазначив, що стягувач та державний виконавець отримали усі належні та достатні докази повного виконання рішення суду боржником. Зі змісту процесуальної діяльності АТ «Аграрний фонд» убачається, що АТ «Аграрний фонд» обізнане про преюдицію правомірності правочину і на момент розгляду цієї заяви не довів протиправності зарахування як підстави закінчення виконавчого провадження. Відтак наявні достатні підстави для врахування заяви про зарахування як різновид належного виконання рішення суду, а відтак - задоволення цієї заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

23.09.2025 від представника АТ «Аграрний фонд» - Банчука Б.М. надійшли письмові пояснення, у яких останній не погоджується із заявою ОСОБА_1 , вважає її безпідставною та неаргументованою, а тому просив суд відмовити у її задоволенні. Основною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у заяві зазначено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.08.2025, яку було надіслано засобами ЄСІТС Електронний суд. Поряд з цим, заява про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав від 28.08.2025 не відповідає умовам, визначеним ч. 1 ст. 601 ЦК України, а отже відсутні підстави для їх зарахування, що підтверджується таким. Так, заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та АТ «Аграрний фонд» існують зустрічні однорідні грошові вимоги у сумі 1 050 905,64 грн, строк виконання за якими настав, які випливають з трудових відносин та регресного відшкодування. Водночас, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у справі № 755/4855/22 позов АТ «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Аграрний фонд» завдану матеріальну шкоду у розмірі 1 490 014,03 грн та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 22 349,91 гривень. Також рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 у справі № 755/13814/21 позов АТ «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Аграрний фонд» завдану матеріальну шкоду у розмірі 963 052,02 гривень, а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 14 242,52 гривень. Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.05.2025 у справі № 755/6821/23 позов АТ «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Аграрний фонд» завдану матеріальну шкоду у розмірі 762 700,78 грн та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 11 440,51 гривень. Таким чином, грошові зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Аграрний фонд» визначені рішеннями Дніпровського районного суду м. Києва у трьох справах - № 755/4855/22, № 755/13814/21, № 755/6821/23, а не тільки вибірково у справі № 755/4855/22, як вважає заявник. Очевидно заявник припустився помилки при здійсненні розрахунків, зазначивши в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав від 28.08.2025 розмір заборгованості як він вважає 1 050 905,64 грн, які до речі документально не підтверджені. Більше того, у справі № 760/1774/24, ОСОБА_1 та АТ «Агарний фонд» подано касаційні скарги на постанову Київського апеляційного суду від 06.08.2025, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2025 та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2025 у справі № 760/1774/24. Крім того, 04.09.2025 ОСОБА_1 (через свого представника ОСОБА_2) подано ще одну касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06.08.2025 у справі № 760/1774/24, що свідчить про те, що заявник у даній справі ставить дане рішення під сумнів, що вкотре підтверджує той факт, що між сторонами існує спір. Таким чином, на сьогоднішній день існує спір щодо суми стягнення грошових коштів у справі № 760/1774/24. Таким чином, заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.08.2025 не відповідає вимогам законодавства, а отже відсутні підстави для їх зарахування, про що листами АТ «Агарний фонд» від 03.09.2025 № 5.3 - 03/3/175, від 03.09.2025 № 5.3 03/3/177 повідомлено ОСОБА_1 . Також у зв`язку з ситуацією, що склалася АТ «Аграрний фонд» листом від 29.08.2025 повідомило Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Аграрний фонд» щодо виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2024 у справі №755/4855/22 не погашена, а тому будь-які заяви боржника щодо припинення його зобов`язань перед АТ «Аграрний фонд» щодо погашення заборгованості є недостовірними та оскаржені АТ «Аграрний фонд» у встановленому законодавством порядку. АТ «Аграрний фонд» подано три позовних заяви про визнання недійсним з моменту вчинення одностороннього правочину, зокрема це справи № 755/18008/25, № 755/18009/25 та № 755/16729/25 по відповідним заявам ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.08.2025, від 28.08.2025 та від 28.08.2025. З огляду на вищевикладене, позиція заявника про те, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.08.2025 припинила його зобов`язання перед АТ «Аграрний фонд» та виконавчий документ у справі № 755/4855/22 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню є безпідставною та неаргументованою. У даній справі АТ «Аграрний фонд» повідомлено заявника про те, що ним не врахована повна сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Аграрний фонд» та, крім того, заяви ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог оскаржені у встановленому законодавством порядку, що виключає факт безспірності вимог та навпаки доводить наявність спору між сторонами, при цьому суд не наділений повноваженнями з`ясовувати питання наявності чи відсутності інших невиконаних між сторонами зобов`язань під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає.

23.09.2025 від представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, у яких останній зазначив, що з матеріалів справи убачається, а АТ «Аграрний фонд» підтверджує та визнає, що отримало через ЄСІТС Електронний Суд заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав станом на 28.08.2025. При цьому безспірність вимог установлена рішеннями судів, що набули законної сили. Натомість міркування АТ «Аграрний фонд» у письмових поясненнях зводяться лише до зухвалої незгоди з рішеннями судів і безпідставним ототожненнями процесуальних та матеріальних наслідків ухвалення постанови судами апеляційної та касаційної інстанцій у цій справі та у справі 760/1774/24. Наведене містить ознаки деліктної поведінки АТ «Аграрний фонд» з огляду на принцип обов`язковості рішення суду і заслуговує на окрему реакцію суду, який отримує відомості про таке заперечення, зокрема, притягнення керівника АТ «Аграрний фонд» Б.Банчука до юридичної відповідальності за невизнання рішення суду та його невиконання з 06.08.2025 - дня набуття сили рішенням у справі 760/1774/24.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав подану заяву, просив суд її задовольнити з підстав викладених у ній та у додаткових поясненнях.

Представники заінтересованої особи АТ «Аграрний фонд» - Каленська М.А., Гоцко Р.В. у судовому засіданні доводи заяви не визнали, просили суд відмовити у її задоволенні з підстав викладених у письмових поясненнях.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи та підстави поданої заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 755/4855/22 за позовом Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №755/4855/22 позов Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» завдану матеріальну шкоду у розмірі 1 490 014 (один мільйон чотириста дев`яносто тисяч чотирнадцять) грн 03 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 22 349 (двадцять дві тисячі триста сорок дев`ять) гривень 91 коп.

Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 14.11.2023 у справі № 755/4855/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2023 без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №755/4855/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2023 та постанову Київського апеляційного суду від 14.11.2023 без змін.

18.09.2024 Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 755/4855/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» завданої матеріальної шкоди у розмірі 1 490 014 (один мільйон чотириста дев`яносто тисяч чотирнадцять) грн 03 коп. та судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 22 349 (двадцять дві тисячі триста сорок дев`ять) гривень 91 коп.

26.09.2024 старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калініченко О.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 755/4855/22 виданого 07.06.2023 Дніпровським районним судом міста Києва.

02.10.2024 старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калініченко О.М. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

28.08.2025 ОСОБА_1 було направлено АТ «Аграрний фонд» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, у якій просив з урахуванням заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.08.2025 сальдо у сумі 2 677 813,10 грн (встановлене рішенням суду у справі №760/1774/24) на користь ОСОБА_1 сплатити шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 добровільно.

Листом від 29.08.2025 АТ «Аграрний фонд» повідомлено Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що заборгованість ОСОБА_1 перед AT «Аграрний фонд» щодо виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2024 у справі №755/4855/22 не погашена, а тому будь-які заяви боржника щодо припинення його зобов`язань перед AT «Аграрний фонд» щодо погашення заборгованості є нікчемними та, крім того, оскаржені AT «Аграрний фонд» у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Загалом підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково не є виключним.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішення законної сили, одним із проявів якого є реалізованість й виконуваність судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2025 у справі № 760/1774/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Аграрний фонд» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Аграрний фонд» на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 15 140, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.08.2025 у справі № 760/1774/24 апеляційні скарги Акціонерного товариства «Аграрний фонд» залишено без задоволення. Апеляційні скарги подані ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2025, та додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2025, скасовано та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Аграрний фонд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 4 660 143,26 грн. з відрахування роботодавцем від вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів, 10 000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди, 30 000 грн. судових витрат по оплаті правничої допомоги, а всього 470 6013,26 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Аграрний фонд» в дохід держави судовий збір 37 850 грн.

11.08.2025 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06.08.2025 у справі № 760/1774/24.

12.08.2025 представником АТ «Аграрний фонд» - Банчуком Б.М. подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06.08.2025, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2025 та додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2025 у справі № 760/1774/24.

04.09.2025 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06.08.2025 у справі № 760/1774/24.

З Єдиного державного реєстру судових рішення судом встановлено, що станом на день розгляду даної справи, Верховним Судом не прийнято рішення щодо відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та АТ «Аграрний фонд» у справі № 760/1774/24.

Крім того, заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26.07.2022 у справі № 755/13814/21 позов Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» завдану матеріальну шкоду у розмірі 945 892 (дев`ятсот сорок п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. 84 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 14 242 (чотирнадцять тисяч двісті сорок дві) грн. 52 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.08.2022 у справі № 755/13814/21 внесено виправлення у другий абзац резолютивної частини заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 року в цивільній справі №755/13814/21 за позовом Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, зазначено замість невірної суми до стягнення - «945892,84 грн.», вірну - «963052 (дев`ятсот шістдесят три тисячі п`ятдесят дві) грн. 02 коп.».

Постановою Київського апеляційного суду від 09.07.2024, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 залишене без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.01.2025 заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.07.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 09.07.2024 залишено без змін.

Також, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08.05.2025 у справі № 755/6821/23 позов Акціонерного товариства «Аграрний Фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» завдану матеріальну шкоду у розмірі 762 700 (сімсот шістдесят дві тисячі сімсот) грн 78 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 11 440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) гривень 51 коп.

З Єдиного державного реєстру судових рішення судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08.05.2025. Зупинено дію рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08.05.2025.

Крім того, судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувають цивільні справи № 755/18008/25, № 755/18009/25 та № 755/16729/25, за позовом АТ «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про визнання односторонніх правочинів, а саме заяв ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.08.2025, від 28.08.2025 та від 28.08.2025, недійсними.

За положеннями статті 601 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом частини 5 статті 202 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Заява боржника про зарахування зустрічних однорідних вимог за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

При цьому необхідно зазначити, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 Цивільного кодексу України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до статті 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування, оскільки, сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання, для цього (припинення зобов`язання) необхідна наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін.

Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Отже, у разі несприйняття адресатом заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, учасники правовідносин мають можливість звернутися за судовим захистом, подавши позов про визнання такого правочину недійсним або визнання зобов`язань такими, що припинилися у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності з позиції належності та допустимості, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає, оскільки стягувач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним одностороннього правочину, а судове рішення за яким АТ «Аграрний фонд» має перед ОСОБА_1 зобов`язання, оспорюється обома сторонами в касаційному провадженні, що свідчить про спірність вимог, про які заявлено до погашення (припинення) зарахуванням, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 260, 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: акціонерне товариство «Аграрний фонд», Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 30.09.2025.

Суддя: