Провадження № 22-з/812/90/25
У Х В А Л А

іменем України

29 вересня 2025 року м. Миколаїв

справа №489/2824/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Локтіонової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи

заяву

ОСОБА_1 , яка подана його представником Розніним Володимиром Андрійовичем

про ухвалення додаткового судового рішення у справі

за позовом

Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501350280 від 17 серпня 2021 року в загальному розмірі 728228,98 грн. та судовий збір в сумі 10923,43 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , задоволено частково. Рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року змінено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501350280 від 17 серпня 2021 року в загальному розмірі 355010,01 грн. та стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 1392,68 грн судового збору.

16 вересня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана через його представника Розніна В.А., про ухвалення у справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи заяву представник відповідача адвокат Рознін В.А. зазначав, що в постанові Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року не вирішено питання про новий розподіл судових витрат в суді першої інстанції по стягненню судового збору в сумі 10923,43 грн.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки судове рішення у цій справі ухвалено за відсутності учасників справи, повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року, датою ухвалення рішення є 29 вересня 2025 року.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Підпунктами б) та в )пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та розподіл судових витрат, апеляційний суд має враховувати положення статті 141 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як видно з тексту постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року, апеляційний суд змінив рішення суду першої інстанції, позов АТ «Сенс Банк» задовольнив частково (48.75%), та частково задовольнив апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 (51,25%).

Змінюючи розподіл судових витрат, апеляційний суд врахував розмір судового збору, який сплатив позивач в суді першої інстанції (10923,43 грн), та відповідач при подачі апеляційної скарги (13108 грн), та дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5325,17 грн., а з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6717,85 грн.

Водночас, з урахуванням вимог частини 10 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд стягнув з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 1392,68 грн (6717,85 - 5325,17).

Отже, як вбачається зі змісту зазначеної постанови, апеляційним судом при перегляді рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року вирішено питання про зміну розподілу судових витрат, зокрема, судового збору, в тому числі, з урахуванням сплаченого позивачем в суді першої інстанції судового збору в сумі 10923,43 грн.

За таких обставин, підстав, передбачених статтею 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана його представником Розніним Володимиром Андрійовичем про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді: Т.Б. Кушнірова

О.В. Локтіонова

Повний текст ухвали складено 29 вересня 2025 року.