Справа № 932/3612/23
Провадження № 2/932/1041/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Потоцької С.С.,

за участю секретаря Карапиш А.М.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 24.12.2005 між ним та відповідачем зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4 .

13.09.2022 Голосіївським районним судом міста Києва справа № 752/11686/22 виданий судовий наказ, яким стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.09. 2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що має на утриманні ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також на утриманні у позивача перебуває його дружина ОСОБА_7 , яка через вторгнення в Україну країни агресора втратила роботу та не працює, також є батьки пенсіонери, а також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 в розмірі від щомісячного заробітку. Просить стягнути також витрати на сплату судового збору та правничої допомоги.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку із відставкою судді ОСОБА_9 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А.

06.12.2024 позивач збільшив розмір позовних вимог та просив змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 , справа № 752/11686/22 з частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на 1/8 частину від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 до її повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за час перебування справи у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у позивача відбулись певні зміни матеріального та сімейного стану.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача народилася ще донька ОСОБА_10 . У зв`язку з народженням доньки, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У позивача відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, відсутній дохід за період з 2 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року. У зв`язку з чим, просить зменшити розмір аліментів на 1/8.

Ухвалою від 16.01.2025 справа прийнята до провадження судді Кондрашова І.А., вирішено здійснювати розгляд справи з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Рішенням зборів суддів Шевченківського районного суду міста Дніпра вирішено здійснювати повторний автоматизований розподіл справ, які перебувають у провадженні судді Кондрашова І.А.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Потоцька С.С., яка ухвалою від 09.06.2025 прийняла справу до свого провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, які аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, правом подання відзиву не скористалася.

У судовому засіданні 03.10.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначено на 08.10.2025.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.12).

Голосіївським районним судом м. Києва справа № 752/11686/22 виданий судовий наказ від 13.09.2022 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.09. 2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 01.10.2014 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 , актовий запис № 2696) (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданим Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13).

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зазначено у свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.14).

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зазначено у свідоцтві про народження серія НОМЕР_5 , виданим Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Києв) (а.с.75).

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька, зміна сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі N 554/3355/20 (провадження N 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі N 682/2454/22 (провадження N 61-10748 св 23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже народження трьох дітей є фактором, який свідчить про зміну сімейного стану позивача.

При вирішенні питання про зміну розміру аліментів, суд враховує, що дружина позивача перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, про що зазначено у довідці від 28.11.2024 № 1 (а.с. 76).

Серед підстави зміни розміру аліментів позивач зазначає про утримання ним батьків-пенсіонерів. Суд зазначає, що факт того, що батьки є пенсіонерами, не підтверджує безумовно факт їх утримання позивачем. Проте докази на підтвердження факту утримання батьків позивачем та наявності потреби у матеріальній допомозі стороною позивача не надано.

Позивач також зазначає, що знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач має періодичну роботу, отримує нестабільний дохід, у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку за 20024 рік відсутні відомості про нараховані позивачу доходи, позивач є працездатною особою..

Суд констатує, що народження дітей спричиняє зміну матеріального стану, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Проте позивачем не доведено на скільки змінився його матеріальний стан порівняно з матеріальним станом на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

За приписами ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже суд вважає доведеним те, що у позивача змінився сімейний стан, а також матеріальне становище, внаслідок народження в іншому шлюбі трьох дітей, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї. Зазначене, на думку суду, підтверджує наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за судовим наказом.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Тому суд вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 частки всіх видів доходів позивача на 1/8 частку його доходів у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_4 та суперечитиме її інтересам.

Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі N 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Так, суд, враховуючи інтереси всіх дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, баланс інтересів сторін, той факт, що позивач є працездатною особою, а відсутність заробітку (доходу) не звільняє позивача як батька, від виконання свого обов`язку щодо утримання доньки, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають частковому задоволенню, а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів ОСОБА_2 до 1/7 частки його доходів.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам, при цьому не порушить права позивача та інших дітей.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо судових витрат

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1073, 60 грн.

На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

На підтвердження витрат з правничої допомоги позивачем наданий Договір про надання правничої допомоги від 30.03.2023, який укладений позивачем та Адвокатом Терещенко Л.В.(а.с.20) додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги (а.с. 23) та квитанція від 30.03.2023 до прибуткового касового ордеру про сплату ОСОБА_2 ОСОБА_11 6000 грн.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а й за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5, 9 статті 141 ЦПК, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в пункті 119 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, виходячи з положень частини 3 статті 141 ЦПК, ураховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної юридичною компанією роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в суді у сумі 6000 грн є завищеними.

Суд зазначає, що справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження і стосувалась зменшення розміру аліментів; справа є нескладною, обсяг доказів невеликий.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення понесених ним під час подачі позову витрат на правничу допомогу.

З урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 1500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 51 Конституції України, ст. ст. 141, 150, 157, 180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 4, 7, 8, 12, 13, 81, 258-259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022, справа № 752/11686/22 на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на утримання неповнолітньої доньки- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , шляхом зменшення частки, що стягується, з на 1/7.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі на 1/7 частині від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ,(РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1

Представник позивача ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3

Суддя С.С. Потоцька