Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1609/25
Провадження 2/711/1137/25
22 вересня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Кошубінської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-
27.02.2025 адвокат Давигора С.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.04.2025, просила:
- зняти арешт, накладений на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 постановою АА № 367562 від 05.04.2006, винесеною Державною виконавчою службою Придніпровського району м. Черкаси, державним виконавцем Олешко В.С., запис про обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 3164848 від 03.05.2006, реєстратор: Перша черкаська державна нотаріальна контора, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 03.05.2006;
- зняти арешт, накладений на транспортний засіб марки Renault Master, фургон малотоннажний-В, № шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , накладений Придніпровським ДВС згідно листа №9997 від 05.07.2006, який належить ОСОБА_1 на праві власності.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебували на розгляді цивільні справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди, про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2005 та 08.05.2007, а також рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22.12.2006 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто сумарно 797 444,45 грн. суми боргу за договорами позики. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-514/08 від 24.07.2008, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.10.2008, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 3% річних за період з 01.12.2007 до 21.12.2007 у розмірі 1 376,41 грн. та 244,59 грн. судових витрат. При звернені до нотаріальної контори позивачі дізналися, що на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 накладено арешт постановою АА № 367562 від 05.04.2006, винесеною Державною виконавчою службою Придніпровського району м. Черкаси. 30.01.2025 на адресу Другого ВДВС у м. Черкаси був направлений запит щодо надання інформації про виконавче провадження в рамках якого була винесена відповідна постанова. Листом від 20.02.2025 Другий ВДВС у м. Черкаси повідомив, що відповідно до відомостей з АСВП виконавче провадження № 367562 відносно ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувало, ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 неможливо, матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання, підстави для зняття арешту з майна накладеного постановою АА № 367562 від 05.04.2006 відсутні. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2006 у справі № 2-1034/06 був накладений арешт на кілька об`єктів нерухомого майна, в тому числі, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (кожному по 1/3 частини). 21.09.2005 у даній справі ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 . Рішенням Апеляційного суду Черкаський області від 22.12.2006 рішення місцевого суду змінено, позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з відповідачів на її користь 77 822,10 грн. 3% річних за період з 2001 по 21.06.2005 та судові витрати, а в решті вимог відмовлено. 21.12.2007 на користь ОСОБА_3 було перераховані суми заборгованості за різними судовими рішеннями різними банківськими переказами на загальну суму 797 444,75 грн. Оскільки відомостей про наявність будь-яких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у ВДВС не перебувало, можливо припустити, що вказана постанова могла бути документом про виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси про накладення арешту на майно в рамках справи № 2-1034/06 (оскільки винесена була 05.04.2006 після ухвалення судом рішення про накладення арешту на майно боржників), тому іншого логічного пояснення щодо даного обтяження позивачі не мають. Проте вказане виконавче провадження № 367562 закінчене. Враховуючи, що не можна ідентифікувати підставу винесення постанови в рамках виконавчого провадження, сторона позивача повідомляє суду про потенційні підстави, а саме ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2006 про накладення арешту саме на 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 , адже більш ніякого іншого логічного висновку про існування вказаної постанови, за умови відсутності виконавчих провадженні відносно позивачів, немає. Дана ухвала не була підставою внесення обтяжень у вигляді арешту нерухомого майна, що належить позивачам, доказом тому є інформаційні довідки з ДРРПНМ та Реєстру права власності № 410396115 від 29.01.2025 та № 410396563 від 29.01.2025 в яких відсутня інформація про записи щодо обтяження на підставі ухвали від 17.03.2006, натомість наявний запис про обтяження на підставі постанови від 05.04.2006. Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження відсутнє, а його матеріали знищені, тому продовження існування обтяження у вигляді арешту нерухомого та рухомого майна є порушенням прав позивачів на реалізацію прав власників нерухомого майна
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.
24.03.2025 від представника третьої особи за довіреністю Педченка В.О. надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що згідно відомостей з АСВП виконавче провадження № 367562 відносно боржника ОСОБА_1 на виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси не перебувало. Порядок накладення арешту на майно в 2010 році передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Під час розгляду запиту адвоката Давигори С.А. було встановлено, що на 2/3 частина квартири АДРЕСА_1 накладено арешт постановою АА № 367562 від 05.04.2006 Придніпровського ВДВС та зареєстровано обтяження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт неможливо. Оскільки матеріали виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 знищені за закінченням терміну зберігання в архіві, у посадових осіб Другого ВДВС у м. Черкаси відсутні законні підстави для зняття арешту з майна, накладеного постановою АА № 367562 від 05.04.2006 Придніпровського ВДВС.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання позивачі не з`явилися, від їх представника адвоката Давигори С.А. надійшла заява, в якій остання підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Представник третьої особи за довіреністю Косюра О.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.
Відповідно до положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 , виданого 06.10.1998 Придніпровським райвиконкомом, належить квартира АДРЕСА_1 .
Також ОСОБА_1 належитьтранспортний засіб марки Renault Master, тип кузова - фургон малотоннажний-В, № шасі НОМЕР_1 .
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомо мого майна № 410396115 від 29.01.2025, на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 накладено арешт постановою ДВС у Придніпровському районі м. Черкаси АА № 367562 від 05.04.2006, реєстраційний номер обтяження № 3164848 від 03.05.2006, реєстратор: Перша черкаська державна нотаріальна контора.
Крім цього, з картки арешту транспортного засобу встановлено, що на автомобіль Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , фургон малотоннажний-В, № шасі НОМЕР_1 , накладено арешт Придніпровським ДВС, вих. № документа 9997 від 05.07.2006 та Придніпровським районним судом м. Черкаси, вих. № документа 329 від 26.08.2003.
30.01.2025 адвокат Давигора С.А. звернулася до Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із запитом щодо надання інформації про виконавче провадження № 367562, в рамках якого була винесена постанова від 05.04.2006.
04.06.2025 адвокат Давигора С.А. звернулася до Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із запитом щодо надання інформації про те, чи наявні в електронній системі інформація про наявність постанови Придніпровського ДВС та ухвали придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.08.2003 про накладення арешту на автомобіль марки Renault Master, фургон малотоннажний-В, № шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .
Судом також встановлено, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 2-1034/06 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2006 у даній справі вжито заходи забезпечення позову, зокрема, накладено арешт на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .
21.09.2006 у даній справі Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 збільшення боргу у зв`язку з інфляцією в сумі 44 643,00, кошти за прострочення виконання зобов`язання в сумі 107 140,26 грн., відсотки відповідно до договору 102 481,99 грн, моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 1 399,00 грн., витрати за юридичну допомогу в сумі 5 000,00 грн, а всього 360 664,25 грн.
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22.12.2006, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 03.06.2008, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси змінено, позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на її користь 77 822,10 грн. 3% річних за період з 2001 по 21.06.2005 та судові витрати, а в решті вимог відмовлено.

Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2005 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 борг за договорами позики у сумі 576 450 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2008, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.10.2008, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на її користь 3% річних за період з 01.12.2007 до 21.12.2007 у розмірі 1 376,41 грн. та 244,59 грн. судових витрат.

Згідно виписки по особовим рахункам з 21.12.2007 по 21.01.2008 ТОВ «Ангеліка-Фарм» на виконання вищевказаних рішень Придніпровського районного суду по справі на користь ОСОБА_3 було перераховано 797 444,75 грн.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. В усіх інших випадках, як вбачається з частини 5 статті 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, враховуючи, що не можливо ідентифікувати у межах якого саме виконавчого документу постановою ДВС у Придніпровському районі м. Черкаси АА № 367562 від 05.04.2006 було накладено арешт на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , а також на підставі якого документу Придніпровським ДВС накладено арешт на автомобіль марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , матеріали виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 знищені за закінченням терміну зберігання, однак виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішень про стягнення заборгованості на корить ОСОБА_3 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не спростований відповідачкою, суд вважає, що продовження дії обмежень права власності позивачів на майно не переслідує будь-яку легітимну мету, тому приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 316, 321 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 постановою АА № 367562 від 05.04.2006, винесеною Державною виконавчою службою Придніпровського району м. Черкаси, державним виконавцем Олешко В.С., запис про обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 3164848 від 03.05.2006, реєстратор: Перша черкаська державна нотаріальна контора, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 03.05.2006.

Зняти арешт, накладений на транспортний засіб марки Renault Master, фургон малотоннажний-В, № шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , накладений Придніпровським ДВС згідно листа № 9997 від 05.07.2006, який належить ОСОБА_1 на праві власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова