КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року місто Київ

справа №760/18472/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів: Рейнарт І.М., Ратнікової В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Майстренка О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив:

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в рахунок відшкодування матеріального збитку у сумі 1 863 824,8 грн;

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 2 295 378 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що вирокомКиївського апеляційного суду від 05 червня 2024 року задоволено апеляційні скарги прокурора Київської міської прокуратури і представника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в частині цивільного позову, з призначенням в цій частині нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Вказував, що тривалий час ніякої інформації про рух справи №760/207/20 до представника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 жодним засобом зв`язку не надходило, а при особистому зверненні ним до Солом`янського районного суду міста Києва вдалося з`ясувати, що справі №760/207/20 привласнено інший індивідуальний номер - №760/18472/24 та з інтернет ресурсу за посиланням «Реєстр судових рішень» за номером справи №760/18472/24 йому стало відомо, що 09 жовтня 2024 року суддею Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М. прийнято ухвалу відповідно до якої позовну заяву повернуто позивачу

Зазначав, що суд першої інстанції приймаючи рішення про залишення позовної заяви без руху не прийняв до уваги, що позовна заява була подана до Солом`янського районного суду містаКиєва 03 червня 2020 року в порядку ст. 128 КПК України.

Посилався на те, що при поданні позову всі вимоги ст.ст. 175-177 ЦПК України в редакції станом на 23травня 2020 року були виконані, про що свідчить прийняття до провадження позову судом та прийняття відповідного рішення по суті позову.

Вказував, що скасування вироку Солом`янського районного суду містаКиєва від 05 лютого 2021 року в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства не передбачає повернення на стадію подання позову, а відповідно ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року, якою суд прийняврішення, що позов підлягає залишенню без руху та ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 09жовтня 2024 року, якою позовну заяву повернуто позивачу є незаконними.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2020 року позивач у рамках кримінального провадження звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ВирокомКиївського апеляційного суду від 05 червня 2024 року апеляційні скарги прокурора Київської міської прокуратури Жовтого С.О.тапредставника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , задоволено частково.

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_3 в частинівирішення цивільного позовуОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_3 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2024 року визначено склад суду: головуючий суддя- Майстренко О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає положенням ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

не містить поштовий індекс позивача та відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача та відповідача (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі адреси електронної пошти позивача та відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову;

до позовної заяви не додано копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї для вручення позивачу, які повинні бути засвідчені у відповідності до вимог ЦПК України.

У зв`язку з чим суд першої інстанції звертав увагу позивача на необхідностівиправити зазначені недоліки позовної заяви та надати суду копію позовної заяви із копіями документів, долучених до неї, які засвідчені в порядку встановленому нормами ЦПК України.

Відповідно до супровідного листа від 15серпня 2024 року Солом`янським районним судом міста Києва представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було направлено копію ухвали від 14 серпня 2024року на поштову адресу, проте конверт повернувся із відміткою: за закінченням терміну зберігання. (а.с.89-90).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд виходив з того, що 25 вересня 2024 року до суду повернувся конверт із копією ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху із зазначенням причини повернення «за закінченням строку зберігання», що свідчить про те, що позивач не скористався своїм правом отримати судове відправлення.Станом на 09 жовтня 2024 року позивач недоліки позовної заяви не усунув. В період з 14 серпня 2024 року(дата залишення позовної заяви без руху) позивач про стан розгляду його позовної заяви не цікавився та до суду з метою надання інформації не звертався.Таким чином, визначені ухвалою суду від 14серпня 2024 рокунедоліки позивачем усунуті не були.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.3 ст.175ЦПК України (в редакції яка діяла на час подання цивільного позову в кримінальному провадженні)в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції керувався нормами права, які діяли на момент винесення ухвали без руху від 14 серпня 2024 року, а не на момент подачі цивільного позову в кримінальному провадженні 03 червня 2020 року.

Крім того, як вбачається з супровідного листа від 15серпня 2024 року Солом`янським районним судом міста Києва представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було направлено копію ухвали від 14 серпня 2024року на поштову адресу, проте конверт повернувся із відміткою: за закінченням терміну зберігання. (а.с.89-90).

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 ч.6 ст.272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

Повертаючи позовну заяву позивачу ухвалою від 09 жовтня 2024 року з підстав не усунення недоліків, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження про вручення копії ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від14 серпня 2024року позивачу ОСОБА_1 або їїпредставнику ОСОБА_2

На поштовому повідомленні (конверті), що були адресовані судом представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що причиною невручення судової кореспонденції єзакінчення терміну зберігання.

Однак, за змістом ч.6 ст. 272 ЦПК України, що узгоджується з ч.8 ст. 128 ЦПК України, наявність поштової відмітки «за закінченням терміну зберігання» не є підтвердженням вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та не вважається належним повідомленням сторони про процесуальні дії відповідного суду.

При цьому, суд першої інстанції не вжив передбачених процесуальним законом заходів щодо повторного надсилання позивачу та його представнику копії ухвали про залишення позову без руху або іншим способом, передбаченим законом, з метою належного повідомлення позивача про постановлення судом ухвали про необхідність усунення недоліків позовної заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) зроблено висновок, що приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення кореспонденції суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування учасника справи. Повернення кореспонденції суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Отже, за відсутності даних про отримання позивачем ОСОБА_1 або їїпредставником ОСОБА_2 . копії ухваливід 14 серпня 2024 року, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України є необґрунтованим.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків не ґрунтується на нормах процесуального права.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: