Справа № 595/1363/25
Провадження № 2-о/595/118/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

представника заявниці, адвоката Бахіра Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бахір Роман Дмитрович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бахір Р.Д., звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 26 липня 1984 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . При підготовці документів для оформлення пенсії за віком та зверненні до ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за принципом екстериторіальності, позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0304-9/122436 від 13 серпня 2025 року про відмову в призначенні пенсії. У рішенні заінтересованої особи зазначено, що не зараховано періоди роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 26 липня 1984 року, оскільки на титульній сторінці наявні виправлення в імені та по батькові заявника, які не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110. У зв`язку з викладеним заінтересована особа відмовила ОСОБА_1 у призначенні пенсії, так як відсутній необхідний страховий стаж, передбачений ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , заявниця 25 липня 1984 року закінчила повний курс навчання у Вишнівецькому міському професійно-технічному училищі Тернопільської області за професією контролер-касир, що підтверджується атестатом з відзнакою № 5582, виданим 25 липня 1984 року на ім`я ОСОБА_1 . У трудовій книжці записано період навчання ОСОБА_1 у Вишнівецькому МПТУ з 01 вересня 1982 року по 25 липня 1984 року, що співпадає з даними атестата № 5582 від 25 липня 1984 року, виданого Вишнівецьким МПТУ, і свідчить про те, що особа, зазначена в атестаті та в трудовій книжці, є одна і та ж особа: ОСОБА_1 . 26 липня 1984 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу продавцем в Каховське УРС Херсонської області Міністерства водного господарства України. Того ж дня, 26 липня 1984 року працівником відділу кадрів організації була заповнена титульна сторінка трудової книжки, у якій ім`я та по батькові ОСОБА_2 написані з виправленнями і які не завірено належним чином. Наведені обставини, за змістом рішення заінтересованої особи, ставлять під сумнів належність ОСОБА_1 трудової книжки, що має значення для призначення пенсії за віком.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бахір Р.Д., заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Представник заявниці, адвокат Бахір Р.Д. у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у ній, просив суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, однак згідно поданої до суду заяви просить розгляд справу за відсутності представника управління на підставі норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому 19 вересня 1996 року Каховським РВ УМВС України в Херсонській області, заявниця зазначена як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно картки платника податків, виданої 26 травня 2000 року Каховською об`єднаною державною податковою інспекцією Херсонської області, ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

За даними довідки № 6103- від 28 квітня 2022 року Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою.

У трудовій книжці серії НОМЕР_4 , заповненій 26 липня 1984 року, зазначено наступні дані: « ОСОБА_1 , год рождения ІНФОРМАЦІЯ_2 , образование среднее», при цьому написане ім`я та по батькові містить виправлення.

Відповідно до атестата з відзнакою № 5582, виданого 25 липня 1984 року Вишнівецьким міським професійно-технічним училищем №5, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчалася в даному училищі з 01 вересня 1982 року по 25 липня 1984 року.

Листом заступника начальника управління - начальника відділу обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області М. Бобин повідомлено ОСОБА_1 про рішення № 99 від 13 серпня 2025 року щодо відмови у призначення пенсії за зверненням ОСОБА_1 від 06 серпня 2025 року.

Згідно рішення № 99 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю належного підтвердження необхідного страхового стажу - 32 роки. Рішення мотивоване тим, що страховий стаж особи становить 27 років 0 місяців 09 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_4 від 26.07.1984, оскільки на титульній сторінці наявні виправлення в імені та по батькові заявника, які не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. ч. 1 ст. 315 ЦПК і не є вичерпним.

Так, відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхування; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала без весті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Із наданої ОСОБА_1 копії трудової книжки вбачається, що на першій сторінці наявне виправлення у зазначенні останніх літер імені та по батькові заявниці, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Будь-яких обставин, які б спростовували належність саме заявниці трудової книжки, НОМЕР_1 , заповненої 26 липня 1984 року, судом під час розгляду справи встановлено не було.

Встановлення факту належності заявниці вищевказаної трудової книжки необхідно для оформлення пенсії, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, відтак, виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бахір Роман Дмитрович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , трудової книжки НОМЕР_1 від 26 липня 1984 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження: 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, .

Суддя: Л. І. Созанська