Справа № 685/681/25
Провадження № 2/685/369/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

30 вересня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Медун В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ІКЮО в ; місцезнаходження: вулиця Андріївська, будинок 4, місто Київ, 04070) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представниця Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») Супрун Єлизавета Вікторівна звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 39 429,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.11.2014 між АТ «ПУМБ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9958, на підставі якого відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5500,00 грн, який в подальшому був збільшений до 26 700,00 грн.

Разом з тим, відповідачка належним чином не виконує свої кредитні зобов`язання, внаслідок чого у неї станом на 09.04.2025 наявна заборгованість у розмірі 39 429,17 грн, з яких: 26 656,75 грн становить заборгованість за тілом кредиту, 12 772,42 грн становить заборгованість за нарахованими процентами.

Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 39 429,17 грн, а також судові витрати.

Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06.08.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті год 04.09.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи.

У зв`язку з відпусткою головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. судове засідання відкладено на 30.09.2025.

У судове засідання, призначене на 30.09.2025 учасники справи не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило. Правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася, хоча копію ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду отримала особисто 13.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судову повістку про виклик відповідачки до суду на 30.09.2025 відповідачка отримала особисто 13.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подала.

Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 30.09.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідачки грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.

1. Факт укладення договору кредиту.

Відповідно до статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «ПУМБ» є правонаступником всіх прав та зобов`язань АТ «Банк Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол № 68 від 14.03.2015) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення № 2 від 14.03.2015).

Суд встановив, що 28.11.2014 між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «ПУМБ», та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9958, шляхом підписання пропозиції укласти договір карткового рахунку та договору страхування (оферти), на підставі чого відповідачці було надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт у сумі 4000,00 грн. Умовами зазначеного кредитного договору встановлено: ліміт овердрафту 4000 грн; строк користування овердрафтом 60 місяців; процентна ставка за користування овердрафтом - 0,0001% річних; процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом 36% річних.

Підписуючи зазначену пропозицію укласти договір карткового рахунку та договору страхування (оферти) відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з останньою чинною редакцією умов з усіма змінами, Правил користування платіжними картками банку та тарифами банку, до підписання цієї оферти вона ознайомилась у письмовій формі з інформацією про умови кредитування та умови кредитування карткового рахунку (у формі овердрафту), а також орієнтовну вартість кредиту.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про досягнення сторонами всіх істотних умов та належне укладення між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 кредитного договору № 9958 від 28.11.2014.

2. Факт отримання грошових коштів у позику.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.

У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів у позику від АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014 підтверджено копією пропозиції укласти договір карткового рахунку та договору страхування (оферти), підписаною відповідачкою власноручно, на підставі чого відповідачці було надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт у сумі 4000,00 грн.

Крім цього, як вбачається з довідки про збільшення кредитного ліміту по договору№ 9958 від 28.11.2014 боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 28.11.2014 по рахунку № НОМЕР_2 встановлено кредитний ліміт в розмірі 4000,00 грн, 14.05.2015 збільшено кредитний ліміт до 5500,00 грн, 11.09.2015 збільшено кредитний ліміт до 7000,00 грн, 02.12.2015 збільшено кредитний ліміт до 9400,00 грн, 02.03.2016 збільшено кредитний ліміт до 12 300,00 грн, 03.08.2016 збільшено кредитний ліміт до 13 700,00 грн, 21.12.2017 збільшено кредитний ліміт до 21 700,00 грн, 14.08.2018 збільшено кредитний ліміт до 24 000,00 грн, 27.02.2022 зменшено кредитний ліміт до 23 969,00 грн, 16.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 23 968,00 грн, 26.05.2023 збільшено кредитний ліміт до 26 700,00 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що АТ «ПУМБ» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взяті на себе за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014 виконало у повному обсязі.

З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування.

3. Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту.

Відповідачка підписанням кредитних договорів підтвердила, що перед укладанням цих договорів їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація щодо умов кредитування, разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що отримавши грошові кошти у позику в сумі 26 700,00 грн, відповідачка повернула їх АТ «ПУМБ» повністю.

Згідно з копією розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014 зі всіма змінами і доповненнями станом на 09.04.2025 (включно), ОСОБА_1 періодично здійснювала оплату заборгованості за основним боргом та процентами, однак з 28.02.2022 припинила виконувати взяті на себе зобов`язання із погашення заборгованості за тілом кредиту, а з 30.06.2022 за процентами. Відтак, у відповідачки виникла заборгованість за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014 у розмірі 39 429,17 грн, з яких: за основною сумою боргу (за тілом кредиту) 26 656,75 грн, за нарахованими процентами 12 772,42 грн.

За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Належні і допустимі докази виконання ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014 обов`язків з повернення позичених грошових коштів та процентів в повному обсязі у матеріалах справи відсутні.

Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 26 656,75 грн та суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 12 772,42 грн суд виходить із відсутності у справі доказів повного виконання позичальницею її обов`язків щодо повернення позичених коштів, разом з тим, з урахуванням принципу диспозитивності, вважає за можливе на підставі наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, здійсненого АТ «ПУМБ», врахувати його при вирішенні питання про обґрунтованість позовних вимог.

Здійснивши перерахунок заявлених у позові до стягнення сум заборгованості за тілом кредиту та за процентами, судом помилок в розрахунку позивача не виявлено. Суд зауважує, що відповідачка не спростувала наведеного у позові розрахунку.

На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.

На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд зауважує, що обрана відповідачкою процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014, укладеним між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , у розмірі 39 429,17 грн, з яких: 26 656,75 грн становить заборгованість за тілом кредиту, 12 772,42 грн становить заборгованість за нарахованими процентами.

Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача.

Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № 550 від 11.07.2025, становить 2422,40 грн, відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки.

На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1054-1056-1 Цивільного кодексу України, статтями 1, 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 281-289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 9958 від 28.11.2014 у розмірі 39 429 (тридцять дев`ять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 17 копійок, з яких: 26 656 (двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 75 копійок становить заборгованість за тілом кредиту, 12 772 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 42 копійки становить заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо таку заяву подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (ІКЮО в ; місцезнаходження: вулиця Андріївська, будинок 4, місто Київ, 04070).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду складено 30.09.2025.

Головуюча суддя Турчин-Кукаріна І.В.