УХВАЛА

07 жовтня 2025 рокуСправа №451/1283/25
Провадження № 2/451/480/25

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Патинок О.П.

секретар судового засідання Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радехів в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

22.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, в якому представник серед іншого просить суд позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків, вказавши ціну позову, а також інформацію щодо наявності електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. В обгрунтування поданого клопотання вказує на те, що в позовній заяві відсутня інформація щодо наявності електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідача так само і позивача, та не зазначено ціну позову. Просить суд клопотання задовольнити.

29.09.2025 від представника позивача надійшли заперечення, де представник вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Однак, у справах про стягнення або зміну розміру аліментів ціна позову не визначається, оскільки такі справи є немайновими. Вимога про її зазначення є необгрунтованою і не може бути підставою для залишення позову без руху чи зупинення його розгляду. Повідомив, що сторона позивача має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, що забезпечує належний електронний документообіг у справі. Тому посилання сторони відповідача на відсутність відповідної інформації у позовній заяві не може вважатися істотним недоліком. Враховуючи наведене, вважає, що клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи є способом затягування процесу та суперечить принципу розумних строків розгляду справи (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2,12 ЦПК України). Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи та клопотання представника відповідача без участі сторони позивача.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, клопотання представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, на який посилається представник відповідача обґрунтовуючи клопотання про залишення позову без руху, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; 4) у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; 5) у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; 6) у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; 7) у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; 8) у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; 10) у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в частині визначення ціни позову відсутнє, адже у такому виді позову встановити точну ціну позову неможливо, оскільки позивач просить про стягнення аліментів в розмірі 1/4 з усіх видів грошового забезпечення (доходу) відповідача щомісячно.

Крім того, позивачем в позовній заяві щодо ціни позову зазначено, що ціна позову: не визначається, категорія справи: про стягнення аліментів.

Суд також зауважує, що надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Так, у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно з висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Твердження представника відповідача Іващенко І.Ю. про те, що у позовній заяві не зазначено інформації щодо наявності/відсутності електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» у позивача, суд до уваги не бере та зазначає, що представником позивача у запереченнях на клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи вказано про наявність у позивача електронного кабінету; щодо відсутності інформації про наявність/відсутність у відповідача електронного кабінету, суд враховує те, що відповідач користуватися послугами адвоката для захисту своїх інтересів у якого наявний електронний кабінет у систему «Електронний суд».

З огляду на вищезазначене, клопотання представника відповідача є необґрунтованим та таким, що має ознаки надмірного формалізму, а тому у його задоволенні в частині залишення позовної заяви без руху слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 247, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 в частині залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини без руху.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий суддя Патинок О. П.