Справа № 277/728/25
РІШЕННЯ

іменем України

"15" вересня 2025 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, заявника ОСОБА_1 , заінтересованих осіб - не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_1 з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він є рідним батьком ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання бойових завдань. Свідоцтво про народження сина не збереглося, тому заявник звернувся до Ємільчинського відділу ДРАЦС у Звягельському районі Житомирської області, який повідомив, що видати повторно свідоцтво про народження сина неможливо, оскільки актовий запис про народження складено в російській федерації. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час дії воєнного стану.

Ухвалою суду від 03.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні 21.07.2025 підтвердила, що заявник є батьком її загиблого чоловіка ОСОБА_6 , проти встановлення факту родинних відносин не заперечувала. Просила в подальшому здійснювати розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 21.07.2025 до участі у справі в якості заінтересованих осіб залучено Міністерство оборони України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законним представником яких є ОСОБА_2 .

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про розгляд справи в судове засідання не з`явилися.

У судовому засіданні 15.09.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с. Великий Яблунець Ємільчинського району Житомирської області, на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-9).

Дружина заявника ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23).

В паспорті заявника на стор. 9 зазначено дітей ОСОБА_1 : ОСОБА_5 , 21.01.1986; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красний Маяк Лужського району Ленінградської області (а.с.12-15).

ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади та відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих Барашівською сільською радою Звягельського району Житомирської області від 07.05.2025 №123 (а.с.16, 21).

Згідно з довідкою Барашівською сільською радою Звягельського району Житомирської області №124 від 07.05.2025 ОСОБА_5 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 та його склад сім`ї наступний: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 (а.с.22).

ОСОБА_5 , командир першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , сержант, зник безвісти за особливих обставин 26.07.2024 під час виконання бойових завдань з захисту територіальної цілісності України в районі населеного пункту Торецьк Донецької області, що підтверджено сповіщенням сім`ї №142 від 30.07.2024 (а.с.18).

Заявник звернувся до Військової частини НОМЕР_1 про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти сина, однак отримав відмову від 22.04.2025 у зв`язку з тим, що для реалізації права ОСОБА_1 на отримання грошового забезпечення необхідно надати документи, які підтверджують родинні стосунки (а.с.19).

ОСОБА_5 , командир першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , сержант, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойових завдань з захисту територіальної цілісності України в районі населеного пункту Торецьк Донецької області, що підтверджено сповіщенням сім`ї №194 від 07.05.2025 (а.с.49).

Відповідно до відповіді Ємільчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області від 06.05.2025 №187/29.14-26 видати ОСОБА_1 свідоцтво про народження його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неможливо, оскільки він народився в Росії, Ленінградській області, Лужському районі, с. Красний Маяк, і актовий запис про народження складений в російській федерації (а.с.20).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Про вказане також наголошує Верховний Суд в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі № 320/948/18.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 року в справі № 752/20365/16-ц, від 05.12.2019 року в справі № 750/9847/18, від 03.02.2021 року в справі № 644/9753/19, від 16.06.2021 року в справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 року в справі № 641/5187/20.

Отже, в судовому порядку можливо встановити факти, коли ці факти безпосередньо породжуватимуть юридичні наслідки, тобто вони повинні мати юридичне значення, а саме: від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення.

Метою встановлення фактів у даній справі, а саме: факту родинних зв`язків між батьком та сином, є призначення одноразової грошової допомоги, яка надається членам сім`ї у разі загибелі військовослужбовця.

Як резюмує Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.01.2024 року в справі № 560/17953/21, чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладені у постанові Великої Палати від 30.01.2020 року в справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 року в справі № 290/289/22-ц, а саме ВП ВС указала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Реалізація вказаних заявником прав на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачена Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Про деякі питання виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Виплата одноразової грошової допомоги у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як зазначено у п.п. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Про деякі питання виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у п.п. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Системне тлумачення положень ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги мають, в тому числі батьки.

Таким чином, від встановлення факту родинних зв`язків залежатиме виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника, який в іншому порядку позбавлений можливості встановити даний факт, оскільки отримати повторно свідоцтво про народження сина неможливо у зв`язку зі складенням актового запису про народження ОСОБА_5 в російській федерації.

Судом встановлено, що факт родинних відносин між батьком та сином підтверджений:

-даними паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 23.08.1963, де зазначено дітей ОСОБА_1 : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7);

-витягом з реєстру територіальної громади, відповідно до якого ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9);

-даними паспорта ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красний Маяк Лужського району Ленінградської області (а.с.12-15);

-витягом з реєстру територіальної громади та відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих Барашівською сільською радою Звягельського району Житомирської області від 07.05.2025 №123, відповідно до яких ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16, 21).

- показаннями свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 , хоч і проживав окремо в дорослому віці, мав сім`ю, однак часто приїжджав до батька.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом під час судового розгляду були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право для отримання передбаченої законодавством допомоги, в зв`язку із загибеллю його сина, під час проходження ним військової служби.

З огляду на те, що встановлення факту родинних відносин є необхідним для створення умов здійснення заявником особистих майнових прав, факт доводиться поданими доказами, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 263 - 265, 271 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 )

Військова частина НОМЕР_1

Міністерства оборони України

Повний текст рішення складений 22 вересня 2025 року

Суддя Т. Г. Корсун