ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24073/23

Провадження № 22-ц/820/1564/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: скаржника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою правонаступника ОСОБА_5 ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року (суддя Продан Б. Г., повне судове рішення складено 19.12.2024) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Лісовогринівецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне підприємство «Аграрна компанія 2004», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, скасування рішення, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_5 , звертаючись до суду із вказаним позовом та з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 29 лютого 2024 року, зазначав, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 762020 від 20.12.2002 він є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:008:0212 площею 2,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шпичинецької сільської ради (тепер - Лісовогринівецької сільської ради) Хмельницького району Хмельницької області. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.08.2018. Земельна ділянка перебувала в оренді ПП «Аграрна компанія 2004». У 2020 році стало відомо, що належна йому земельна ділянка самовільно зайнята ОСОБА_3 , який побудував на ній житловий будинок з господарськими будівлями. Земельні ділянки відповідача накладаються на його земельну ділянку, право власності на яку він набув раніше.

Тому позивач просив: визнати незаконним і скасувати рішення Шпичинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 5 від 12.08.2004 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,96 га, в тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,71 га; визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю серії ХМ № 020121 і № 020122, що видані 27.08.2004 Шпичинецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області на ім`я ОСОБА_3 та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,71 га відповідно, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно припинивши право власності ОСОБА_3 на обидві земельні ділянки; зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 2,1346 га кадастровий номер :02:008:0212, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, шляхом знесення належних ОСОБА_3 житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_5 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не врахував те, що у сільської ради не було підстав виділяти ОСОБА_3 присадибну земельну ділянку та ділянку для ведення особистого селянського господарства із масиву земель колективної власності на території Шпичинецької сільської ради. Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0212 виникло раніше ніж у відповідача та було зареєстровано у встановленому законом порядку 13.08.2018. Суд не надав належної оцінки збірному кадастровому плану, яким підтверджується накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку, належну за життя батькові.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_5 ОСОБА_1 .

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали. Відповідач і його представник апеляційну скаргу не визнали.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 2,13 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 762020 від 20.12.2002).

За інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.06.2021 право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 13.08.2018, номер запису 27496854; речове право оренди земельної ділянки ПП «Аграрна компанія 2004» зареєстровано 13.08.2018, номер запису 27496907.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,25 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і земельної ділянки площею 0,71 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серії ХМ № 020121 та № 020122 від 27.08.2004. Державні акти на право приватної власності на землю видані на підставі рішення сесії Шпичинецької сільської ради № 5 від 12.08.2004 та зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51 і № 52.

Відповідно до архівного витягу з рішення виконавчого комітету Аркадієвецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 24.09.1992 № 36 ОСОБА_3 виділено присадибну ділянку із земель запасу площею 1,9 га с. Жовтневе (тепер - с. Шпичинці).

Вказане рішення виконавчого комітету затверджено рішенням сесії Аркадієвецької сільської ради народних депутатів від 22.04.1993 за № 4.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2017 за ОСОБА_3 24.03.2017 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 138,1 кв. м по АДРЕСА_1 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував тим, що позивач не довів порушення його прав відповідачем.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення, сільськогосподарського використання, ведення особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва і традиційних народних промислів (частина 1 статті 18 ЗК України в редакції чинній на час надання відповідачу земельної ділянки у користування).

В силу статті 19 ЗК України в редакції, чинній на час надання відповідачу земельної ділянки у користування, надання земельної ділянки, що перебуває у володінні або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться тільки після вилучення цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

На підставі частин 1-3 статті 116 КК України в редакції, чинній на час видачі відповідачу державного акта на право власності на земельну ділянку, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до частини 1 статті 125 і частини 1 статті 126 ЗК України в редакції, чинній на час видачі відповідачу державного акта на право власності на земельну ділянку, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України).

На підставі частини 1 статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Установлено, що відповідно до наведених вище норм права ОСОБА_3 у 1993 році із земель запасу була виділена в користування присадибна земельна ділянка площею 1,9 га с. Жовтневе, яку він фактично використовував для ведення особистого селянського господарства та будівництва житлового будинку. Вказана земельна ділянка передана йому безоплатно у приватну власність на підставі рішення сесії Шпичинецької сільської ради від 12.08.2004. Право власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,71 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по АДРЕСА_1 підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серії ХМ № 020121 та № 020122 від 27.08.2004.

Отже, відповідач у встановленому законом порядку набув право власності на земельні ділянки та здійснив будівництво житлового будинку, право власності на який зареєстровано 24.03.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_5 не надав належних, допустимих і достатніх доказів того, що належні ОСОБА_3 земельні ділянки накладаються на його земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0212 площею 2,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шпичинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга.

Збірний кадастровий план, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_6 , без зазначення координат поворотних точок земельних ділянок і технічна документація по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю на території Шпичинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 2001 року достовірно не підтверджують обставин накладення земельних ділянок позивача та відповідача.

Призначена у справі судова земельно-технічна експертиза не була проведена (повідомлення судового експерта Власюка В. В. № 1158/024 від 28.08.2024 про неможливість надання висновку).

У зв`язку з наведеним вище апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не надав суду доказів на підтвердження порушення його прав відповідачем.

Тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.

Порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу правонаступника ОСОБА_5 ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта