Справа № 712/5074/25
Провадження № 2/712/2657/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Пономаря В.О.,

за участю секретарів судового засідання Чумак Д.І., Васильєвої Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та відповідача

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину дочку ОСОБА_5 , яка продовжує навчання.

У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їхній дочці ОСОБА_5 виповнилося 18 років. Після досягнення повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти, які стягувалися за рішенням суду від 21.10.2014, та іншої допомоги доньці не надає. Донька проживає разом із матір`ю в м. Черкаси та навчається на денній формі у Черкаському державному фаховому бізнес-коледжі за освітньою програмою «Дизайн» (спеціальність 022 «Дизайн»), строк навчання з 15.08.2022 до 30.06.2026, що підтверджується відповідними документами з коледжу та договором про надання освітніх послуг.

Звертає увагу на те, що у зв`язку з продовженням навчання донька не має власних доходів і потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, харчування, одяг, проїзд та інші пов`язані з навчанням витрати.

Позивачка вважає, що відповідач є працездатним і спроможним брати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

У зв`язку з наведеним, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до припинення навчання або до досягнення донькою 23-річного віку (що настане раніше).

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну наяву, у якому загалом не заперечує обов`язок брати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка навчається, однак не погоджується із заявленою часткою 1/4 доходу та з перерахуванням коштів на користь матері. Він зазначає, що перебуває у шлюбі з 30.05.2020, у сім`ї народилося двоє дітей (2020 та 2023 років народження), дружина тимчасово не працевлаштована через догляд за дітьми, що збільшує його фінансове навантаження. Попри це питання зменшення раніше визначених аліментів щодо старшої доньки він не порушував.

Відповідач вказує, що його доходи та утримання/відрахування обліковуються фінансовими органами військових структур, де він проходить службу, що підтверджується довідками Міністерства оборони України. Зауважує також на відсутність відображення у наданих позивачкою відомостях утримань за останні місяці, попри наявні підтвердження Mіністерства оборони України (зокрема за період з серпня 2024 по березень 2025 року).

На думку відповідача, позивачка не довела належними та допустимими доказами самостійне несення витрат на утримання повнолітньої доньки та їхній розмір. Окремо він посилається на загальну суму власних перерахувань 167 783,00 грн, що не була відображена, а також на відсутність підтвердження цільового використання цих коштів.

Відповідач стверджує, що з урахуванням спеціальності доньки («Графічний дизайн») за власний кошт придбав для неї ноутбук і графічний планшет, без участі матері у компенсації відповідних витрат.

Він повідомляє про ініціювання після досягнення донькою повноліття добровільного врегулювання: пропонував щомісячну допомогу в сумі 4 000 грн плюс половину витрат на оплату навчання 1 600,00 грн, тобто 5 600,00 грн на місяць. При цьому позивач звернув увагу, що ця сума перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2025 рік.

У відзиві відповідач просить позов задовольнити частково: визначити 1/10 частку від доходу, яка підлягає стягненню як аліменти на користь ОСОБА_5 з перерахуванням коштів безпосередньо на банківський рахунок доньки як повнолітньої особи.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення

Позовна заява ОСОБА_1 17.04.2025 надійшла до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.04.2025 відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником позивача ОСОБА_2 07.05.2025 подано клопотання про приєднання доказів, яке 09.07.2025 задоволено ухвалою внесеною до протоколу судового засідання.

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, який 26.05.2025 надійшов до суду.

Представником позивача ОСОБА_2 26.06.2025 подано клопотання про приєднання доказів, яке 09.07.2025 задоволено ухвалою внесеною до протоколу судового засідання.

Відповідачем 04.07.2025 подано клопотання про долучення доказів про витрати на правничу допомогу, яке 09.07.2025 задоволено ухвалою внесеною до протоколу судового засідання.

Позивачем ОСОБА_1 17.07.2025 подано клопотання про долучення доказів, у задоволенні якого 03.10.2025 відмовлено.

Відповідачем 05.08.2025 подано клопотання про долучення доказів, яке 19.08.2025 задоволено ухвалою внесеною до протоколу судового засідання.

Суд 03.10.2025 перейшов до стадії ухвалення рішення.

Позиції сторін в судовому засіданні

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Пояснили, що донька сторін навчається на денній формі у Черкаському державному фаховому бізнес-коледжі, проживає разом із матір`ю в орендованому житлі, має з дитинства генетичне захворювання й потребує постійних витрат на лікування (орієнтовно 23 тис. грн щомісяця), а також на харчування, одяг, проїзд і додаткові заняття (репетиторство) для підвищення фахових навичок. Зазначили, що протягом трьох місяців після досягнення донькою повноліття відповідач матеріальної допомоги не надавав, а запропоновані ним 4 000,00 грн на місяць є недостатніми для забезпечення реальних потреб дитини. За їх твердженням, навчання коштує близько 30 000,00 грн на рік. Крім того, позивачка вказала на придбання відповідачем у попередні роки дорогого автомобіля, що, на її думку, свідчить про достатній майновий стан. Орієнтовний необхідний рівень забезпечення дитини позивачка оцінює не менше 10 000,00 грн щомісяця.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти задоволення позову у повному обсязі заперечували. Відповідач пояснив, що перебуває у шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, яка тимчасово не працює, а також надає допомогу батькам, у зв`язку з чим його сімейні витрати є значними. Повідомив, що проходить військову службу, його доходи та відрахування обліковуються фінансовими органами Міністерства оборони України. За останній місяці до досягнення ОСОБА_5 із заробітної плати щомісячно утримувалося близько 13 000 грн. Наголосив, що на підтвердження витрат позивачкою надано документи, які, на його думку, не свідчать про здійснення цих витрат саме в інтересах дитини, а загальна потреба в заявленому обсязі не доведена. З урахуванням спеціальності доньки повідомив про придбання за власний кошт ноутбука та графічного планшета. Після досягнення донькою повноліття, за його словами, він ініціював добровільне врегулювання - запропонував сплачувати 5 600 грн щомісяця (4 000 грн плюс половина витрат на навчання - 1 600 грн), що приблизно відповідає 1/10 його доходу, однак згоди з позивачкою він не досяг.

ІІ. Мотивувальна частина рішення

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про освіту»).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

У ході розгляду справи судом установлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року. Від цього шлюбу у них в 2007 році народилася дочка ОСОБА_5 .

Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.03.2016.

Згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2014 у справі № 712/13351/14ц з відповідача ОСОБА_3 стягувалися аліменти на утримання дочки в розмірі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

Наразі позивач проживає з дочкою в орендованій квартирі, орендна плата за яку становить 4 000,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 у 2022 році вступила на денну форму навчання в Черкаський державний фаховий бізнес-коледж, де навчається за освітньою програмою «Дизайн» на платній основі. Термін навчання 3 роки 10 місяців з 15.08.2022 до 30.06.2026. Вартість навчання на 2024/2025 роки 23 399,00 грн, 2025/2026 роки 24 968,00 грн.

Оплату вартості навчання дочки здійснює ОСОБА_1 , яка 04.09.2023 сплатила 11 078,00 грн, 28.02.2024 10 277,00 грн, 19.09.2024 11 330 грн, 21.01.2025 12 069 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

Згідно із долученою до матеріалів справи довідкою про доходи ОСОБА_5 протягом вересня 2024 року березня 2025 року не мала доходів.

Відповідач ОСОБА_3 в травні 2020 року уклав шлюб з ОСОБА_6 . У шлюбів в них народилися дві дочки 2020 та 2023 років народження. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (дочки від другого шлюбу) відвідують дитячий садок, а ОСОБА_9 займається хореографією в спеціалізованому мистецькому навчальному закладі, місячна вартість навчання в якому становить 700 грн.

Дружина відповідача ОСОБА_10 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та щомісячно отримує соціальні виплати, зокрема за лютий та березень такі виплати становили по 860 грн.

У відповідача є батьки пенсійного віку, які отримують пенсію в розмірі по 3038,00 грн.

Відповідно про довідки про доходи упродовж вересня 2023 року до липня 2024 року ОСОБА_3 нараховано заробітну плату в розмірі 594 420,11 грн, в середньому в місяць нараховувалося 50 596,95 грн. Упродовж січня-березня середня заробітна плата становила 56 726,50 грн. Згідно з довідкою про рух коштів на рахунку з травня по червень 2025 року на картковий рахунок відповідача було зараховано по 62 613 грн.

Системний аналіз вказаних вище норм вказує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи надані позивачем матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання.

При визначенні суми, яку потребує дочка сторін суд виходить із таких мотивів.

Аналіз наданих позивачкою медичних і фінансових доказів свідчить про наявність об`єктивних підтверджень постійних матеріальних потреб ОСОБА_5 , пов`язаних із навчанням, лікуванням та повсякденним утриманням.

Так, навчання ОСОБА_5 є платним, що підтверджено квитанціями про сплату вартості навчання. Середньомісячні витрати на навчання становлять близько 2 000,00 грн.

Медичні документи, надані позивачкою, підтверджують, що ОСОБА_5 перебуває під наглядом лікарів-ендокринолога, алерголога, гастроентеролога та гінеколога, має атопічний дерматит, алергічний риніт, ендокринні порушення та гастродуоденіт, що потребують регулярного медикаментозного лікування, дієтичного харчування, обстежень і консультацій фахівців.

Частина рекомендацій лікарів передбачає постійний прийом препаратів, таких як вітамін D, кальцій, феропрепарати, антигістамінні засоби, пробіотики, що об`єктивно формує сталу потребу в коштах на лікування.

Не викликають сумніву і такі неминучі потреби як витрати на харчування, одяг, транспорт.

На довіру заслуговують також твердження позивачки про потребу у додаткових заняттях (репетиторстві) для підвищення рівня фахових навичок дитини, що навчається за спеціальністю «Дизайн».

Водночас суд критично оцінює деякі письмові докази, подані позивачкою: частина квитанцій та чеків не містить інформації на призначення витрат саме на потреби дитини, окремі документи не містять дати чи ідентифікуючих ознак отримувача послуг.

Попри це, подані документи в цілому підтверджують, що дочка сторін має постійні потреби, які перевищують мінімальний рівень забезпечення.

Суд також критично оцінює надані відповідачем копії чеків з аптек, оскільки у них відсутні відомості про придбані товари, тому неможливо встановити, чи стосуються вони лікування саме відповідача або членів його сім`ї. Навіть за умови реальності цих витрат вони не виходять за межі звичайних побутових витрат, властивих будь-якій сім`ї, і не впливають на визначення розміру аліментів.

Подані медичні документи відповідача про проходження ним оглядів не містять даних про наявність захворювань, які б обмежували працездатність чи істотно впливали на його матеріальні можливості.

Суд не бере до уваги чеки з автозаправних станцій, оскільки витрати на пальне не пов`язані з утриманням дітей і не мають значення для оцінки його платоспроможності.

Водночас суд вважає доведеним і бере до уваги, що значна частина коштів відповідача витрачається на утримання двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має постійного доходу. Це об`єктивно впливає на його фінансове навантаження і підлягає врахуванню при визначенні частки доходу для сплати аліментів.

Разом із тим, щодо утримання батьків відповідача матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували фактичне надання ним матеріальної допомоги або необхідність такого утримання.

Також суд зазначає, що факт придбання ноутбука та планшета для доньки не спростовує обов`язку зі сплати аліментів, оскільки такі витрати є разовими й не покривають щомісячних потреб дитини.

Оцінюючи доводи сторін у сукупності, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу не враховують фактичних обставин сімейного та матеріального стану відповідача. Як установлено судом, на утриманні ОСОБА_3 перебувають дружина, яка тимчасово не працює у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною, а також дві малолітні доньки, одна з яких відвідує спеціалізований мистецький навчальний заклад, що потребує додаткових витрат. Такі обставини істотно впливають на розмір коштів, які відповідач може спрямовувати на утримання інших членів сім`ї, і мають бути враховані при визначенні частки доходу для сплати аліментів.

Водночас, доводи відповідача про доцільність визначення аліментів у розмірі 1/10 доходу або фіксованої суми 5 600,00 грн на місяць суд оцінює як занижені. Вони не враховують індивідуальні потреби ОСОБА_5 , підтверджені матеріалами справи, зокрема витрати на платне навчання, лікування хронічних захворювань, необхідність у спеціальних матеріалах та додаткових заняттях у зв`язку зі здобуттям творчої спеціальності.

Крім того, з огляду на середньомісячний офіційний дохід відповідача понад 50 000,00 грн, встановлення аліментів у такому мінімальному розмірі не забезпечить реального виконання його обов`язку з утримання дитини, а фактично зменшить попередній рівень участі у витратах, визначений рішенням суду від 2014 року, у той час як потреби дитини зросли.

Суд враховує, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є моральним і правовим обов`язком батьків, який не припиняється з досягненням нею 18 років. При визначенні розміру аліментів суд має виходити із принципу справедливості та пропорційності, забезпечуючи баланс між потребами дитини та можливостями платника.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним за цих обставин є визначення розміру аліментів у частці 1/8 з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову й до завершення навчання доньки, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

На переконання суду такий розмір узгоджується з принципом справедливості, рівності та достатності утримання, і забезпечує реальне покриття основних освітніх, медичних та побутових потреб ОСОБА_5 без надмірного фінансового навантаження на відповідача.

Одночасно суд не вбачає підстав для встановлення перерахування аліментів на банківський рахунок повнолітньої дитини. На думку суду Кошти підлягають стягненню на користь матері як особи, з якою проживає дочка та яка фактично несе основні витрати, пов`язані з її утриманням та навчанням.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено на 50 %, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 49, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 17.04.2025 і до закінчення нею навчання але не більше ніж до досягнення нею 23-ого віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.10.2025.

Найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Пономар