ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 639/226/25

провадження № 22-ц/818/2996/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання: Волобуєва О.О.,

сторони справи:

позивач Акціонере товариство «Сенс-банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року у складі судді Борисенка О.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 631127532 у розмірі 179531,02 грн та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач посилався на те, що 2.03.2019 позичальник ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631127532 (кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.03.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 179531,02 грн, з яких: 105922,08 грн прострочене тіло кредиту, 33529,93 грн відсотки за користування кредитом, 38663,16 грн тіло кредиту, 1415,85 грн відсотки за прострочене тіло кредиту. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631127532 від 12.03.2019 станом на 12.03.2024 у розмірі 142162 грн 75 коп., з яких: 110492 грн 04 коп. заборгованість за тілом кредиту; 31670 грн 71 коп. заборгованість за відсотками та судовий збір у розмірі 1918 грн 30 коп.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34093 грн 20 коп. та за відсотками у розмірі 3275 грн 07 коп.

Рішення обґрунтовано тим, що позивач надав докази неналежного виконання відповідачем умов договору кредиту щодо повернення грошових коштів, проте з виписки по рахунку за кредитною карткою ОСОБА_1 вбачається, що станом на 12.03.2024, банком неправомірно нараховано позичальнику щомісячне списання за розрахунково-касове обслуговування основної картки та списання комісії за надання кредиту на умовах програм розстрочки у розмірі 34093,20 грн, яка підлягає вираховуванню із загального розміру заборгованості. Крім того за умовами укладеного між сторонами договору не передбачено стягнення відсотків за овердрафт, тому підстави для стягнення нарахованих відсотків за овердрафт у розмірі 1415,85 грн та безпідставно списаних процентів за овердрафт у розмірі 1859,22 грн. Отже, суд дійшов висновку, що у відповідача перед банком наявна заборгованість, що підлягає стягненню у розмірі у розмірі 142162,75 грн, з яких: за тілом кредиту 110492,04 грн з такого розрахунку: сукупна сума заборгованості за тілом кредиту 144585,24 грн (105922,08 + 38663,16) - 34093,20 грн (неправомірно нараховані та списані банком за розрахунково-касове обслуговування основної картки та комісії за надання кредиту на умовах програм розстрочки); за відсотками за користування кредитом у розмірі 31670,71 грн, з такого розрахунку: сукупна сума нарахованих відсотків 34945,78 грн (33529,93 + 1415,85) - 1415,85 грн (заявлені до стягнення відсотки за прострочене тіло кредиту) 1859,22 грн (неправомірно списані проценти за овердрафт).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства « Сенс Банк» задовольнити частково, стягнувши з відповідачки 23035,92 грн, в решті позовних вимог - відмовити. Стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення, що не відповідає дійсним обставинам у справі. Позивач не надав суду доказів укладення між сторонами у справі договору кредиту на умовах, що заявлені у позові. Анкета-заява від 12.03.2019 року містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Заява не містить даних про умови кредитування. У Анкеті-заяві відсутні відомості про те, яку кредитну картку відповідач отримала, строк дії цієї картки, який рахунок відкривається на ім`я відповідача. Матеріали справи також не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача та яка картка їй була видана. Матеріали справи не містять Договору про банківське обслуговування та додатків до нього.Строк кредитування дорівнює строку дії кредитної картки, яка була видана відповідачу 12.03.2019 року та має строк дії три роки з моменту випуску. А строк дії кредитного договору встановлюється з дня надання кредиту та діє до повного погашення кредиту. Матеріали справи не містять доказів, що кредитна картка перевипускалася та нова кредитна картка була отримана відповідачем, що є додатковою підставою безпідставності нарахування відсотків за користування кредитним коштами з дати закінчення строку дії кредитної картки (12.02.2022 року). Суд не звернув увагу на те, що з наданої позивачем виписки вбачається, що позивач безпідставно проводив списання і інших, не передбачених анкетою-заявою платежів, тобто не узгоджених з відповідачем, - погашення щомісячного платежу по заборгованості по програмі «Моментальна розстрочка по картці», погашення процентів, нарахованих на заборгованість по програмі «Моментальна розстрочка на картці». Також суд не надав жодної оцінки безпідставному збільшенню позивачем кредитного ліміту, що призвело до штучного збільшення заборгованості відповідача за тілом кредиту. В паспорті споживчого кредитування зазначена сума кредиту 83 250,00 грн в межах максимальної суми кредиту 200 000,00 грн. В акцепті зазначено, що сума кредиту, що може бути доступна у межах ліміту кредитної лінії, повідомляється банком клієнту у порядку, визначеному договором. Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку 12.03.2019 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 83 250,00 грн. Довідки про встановлення лімітів позивач не надав, як не надав і меморіальні ордери про зарахування певних сум на рахунок відповідача. Фактично ці кошти не були надані відповідачу, а були тільки зараховані для списання нарахованих процентів та комісій. За рахунок збільшення кредитного ліміту позивач проводив списання процентів, комісій, розрахунково-касового обслуговування картки, тим самим збільшуючи заборгованість відповідача за тілом кредиту, на яку потім знову нараховував проценти, що є неправомірним та порушує права відповідача як споживача банківських послуг, що не було враховано судом першої інстанції. Якщо анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пенею, комісією і штрафами за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Крім цього, позивачем не дотримано вимог законодавства щодо обов`язковості досудового порядку врегулювання питання повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Зі змісту підписаної відповідачем Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує акцепт публічної пропозиції на укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, що викладені в Публічній пропозиції та додатках до договору що розміщені на веб-сторінці банку. Підтвердила, що вдень підписання цього Акцепту отримала примірник цього договору та всіх додатків до нього, ознайомлена з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання та закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами Банку згідно із договором. Надала Банку доручення на здійснення договірного списання коштів у визначених договором випадках та в порядку з будь-яких рахунків, що будуть відкриті їй на підставі договору.

Також, 12.03.2019 ОСОБА_1 підписала заяву (акцепт) № 248.631127532.111; 227.631127532 про прийняття пропозиції укласти договір страхування з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за умовами якого страховий тариф на місяць становить: за договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби 0,71%; добровільного страхування від нещасних випадків 0,28% (а.с.91).

12.03.2019 ОСОБА_1 підписаний паспорт споживчого кредиту АТ «Альфа-Банк», який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки тощо. Інформація, наведена у паспорту споживчого кредиту, зберігає чинність до 11.04.2019 (а.с.92).

Згідно даних банківської виписки за договором № 631127532 від 12.03.2019 по рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 12.03.2019 по 12.03.2024 банк встановив кредитний ліміт 83250,00 грн, в подальшому кредитний ліміт банк збільшував, останній раз 13.07.2022 до 99989,06 грн. Відповідач активно користувалась кредитною карткою World Debit Mastercard, розраховувалася в терміналах, приймала перекази, поповнювала рахунок, частково погашала заборгованість, що підтверджує факт укладення між сторонами кредитного договору. Вбачається, що за цим договором всього витрат 374051,65 грн, всього надходжень 108305,78 грн, поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 179531,02 грн (а.с.9- 74).

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», який є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа Банк», що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Витягом з державного реєстру банків (а.с.75-86,89).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12.03.2024 становить 179531,02 грн, з яких: 105922,08 грн прострочене тіло кредиту, 33529,93 грн відсотки за користування кредитом, 38663,16 грн тіло кредиту, 1415,85 грн відсотки за прострочене тіло кредиту (а.с.100-109).

14.03.2024 банк надіслав відповідачу вимогу про усунення порушень протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги № 631127531 від 12.03.2024, що підтверджується копією цієї вимоги, копією опису вкладення та копією списку № 1 згрупованих поштових відправлень ( ОСОБА_1 під № 362) (а.с.87,88,93-99).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23.05.2020 по справі № 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація;правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Отже, підписання паспорту споживчого кредита не може вважатися належним чином укладенням договору про споживчий кредит, дотриманням його форми та погодження умов.

До позовної заяви позивачем на підтвердження укладення кредитного договору надано оферту від відповідача від 12.03.2019 року на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт банка пропозиції на укладання угоди без зазначення дати, анкету-заяву від 12.03.2019 року про акцепт публічної пропозиції банка на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту.

12.03.2019 ОСОБА_1 направила Акціонерному товариству «Альфа Банк» оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631127532 на наступних умовах: ліміт кредитної лінії у розмірі 2000000,00 грн, процентна ставка за користування кредитною лінією у розмірі 35,99 % річних, обов`язковий мінімальний платіж становить 5% від суми загальної заборгованості, але не менше ніж 50,00 грн. Сторони погодили, що банк здійснюватиме договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу, згідно з умовами договору. Для клієнта випущена міжнародна платіжна карта МС Debit World строком дії три роки з моменту випуску. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання суми кредиту та діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань перед банком та закриття рахунку. Зазначена оферта акцептована Банком в той же день ( а.с. 90, а.с. 90 зворот).

У постанові Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 зазначено, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Якщо анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пенею, комісією і штрафами за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Згідно Оферти пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії клієнту відкрито поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні. Реквізити рахунку будуть повідомлені Клієнту окремо. Для Клієнта випущена міжнародна платіжна карта «MasterCard Debit World» строком дії 3 років з моменту випуску. Сума встановленої Кредитної лінії складає 83250,00 грн, максимальний ліміт Кредитної лінії у розмірі 200 000 грн.

Долучені позивачем до позовної заяви матеріали не містять доказів на підтвердження видачі банком відповідачу кредитної картки, її номер, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, зарахування на цю картку суми кредиту у розмірі 83250,00 грн, відкриття рахунків на ім`я відповідача (копії квитанції, меморіального ордеру тощо) та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано.

Долучений до матеріалів цивільної справи розрахунок заборгованості та довідка про ідентифікацію особи є роздруківками, які не містять ані печатки Банку, ані підпису посадової особи Банку, тобто надані документи не відповідають положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором є внутрішнім документом фінансової установи, не відображає за якою процентною ставкою було нараховано заборгованість зі сплати процентів. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за кредитом перед Банком.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Отже доказ, який підтверджує заборгованість клієнта, є виписка з банківського рахунку.

На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачем, банком до позовної заяви долучено виписку по рахунку за кредитною карткою ОСОБА_1 за період з 12.03.2019 року по 12.03.2024 року, з якої вбачається, що встановлений ліміт кредиту становить 99989,06 грн, тоді як згідно тієї ж виписки по рахунку кредитний ліміт встановлено у розмірі 83250,00 грн, разом з цим, матеріали справи не містять відомостей про збільшення кредитного ліміту (а.с. 9, 36).

Згідно даних виписки по рахунку відповідач отримала 83250,00 грн, важливо зауважити, що банк на регулярній основі сам збільшував кредитний ліміт, що призвело до збільшення комісії та відсотків за користування карткою.

Разом з тим, строк кредитування дорівнює строку дії кредитної картки, яка була видана відповідачу 12.03.2019 року та має строк дії три роки з моменту випуску.

А строк дії кредитного договору встановлюється з дня надання кредиту та діє до повного погашення кредиту.

Матеріали справи не містять доказів, що кредитна картка перевипускалася та нова кредитна картка була отримана відповідачем, тому нарахування відсотків за користування кредитним коштами з дати закінчення строку дії кредитної картки є безпідставним (12.02.2022 року).

Також, як вбачається з виписки, відповідач неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені нею кошти розподілялись банком не лише на погашення основного боргу, а й на погашення процентів та комісій, розмір яких сторонами не узгоджено, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала.

А отже всі суми, що сплачувалися відповідачем в межах погашення заборгованості за анкетою-заявою від 12.03.2019 року, мають бути зараховані на погашення тіла кредиту.

Так, сума використаних кредитних коштів склалає 131 321,70 грн, при цьому відповідно до розрахунку банка та виписки по рахунку відповідачкою було внесено коштів на рахунок для повернення кредиту 108 285,78 грн. Таким чином, сума неповернутих кредитних коштів становить 23 035,92 грн (131 321,70 -108 285,78).

За таких обставин апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі який заявлено позивачем і доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги АТ «Сенс Банк» підлягають задоволенню на 12,83%, а апеляційна скарга на 87,16%, то з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 3167,04 грн.

Керуючись ст. 367, ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631127532 від 12.03.2019 станом на 12.03.2024 у розмірі 23035 грн 92 коп та судовий збір у розмірі 3167 грн 04 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.09.2025

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук