У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувають матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 головуючим у справі визначено Усатову І.А. Відповідно до реєстру справ (проваджень) переданих судді для розгляду, матеріали даної заяви були переданні судді Усатовій І.А. 30.09.2025.

29.09.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Усатової І.А. від розгляду справи №760/26536/25.

У своїй заяві посилається на обставини, які на його думку викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої у справі.

В обґрунтування поданої заяви про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа №760/25512/25, де головуючим суддею також є Усатова І.А., якою безпідставно відмовлено у відкритті провадження у справі.

На думку ОСОБА_1 , вищезазначене дає підстави сумніватися щодо упередженості та об`єктивності судді Усатової І.А.

Враховуючи викладене вище, просив суд задовольнити заяву про відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думку судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися, виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не зазначено.

Таким чином, підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

Зазначені в заяві ОСОБА_1 обставини не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість судді.

Виходячи з цього, підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

З огляду на викладене, суд вважає, що обставини, які наведені заявником ОСОБА_1 у заяві щодо відводу судді, не можуть слугувати підставою для відводу судді, а тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не містить обґрунтованих підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України для відводу головуючого судді.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі №760/26536/25 за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова