Провадження № 2/571/554/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі судді Качмар М.Я., за участі секретаря судового засідання Качановської О.Ф., розглянувши письмове клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та проведення судових засідань у режимі відеоконференції, подане в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем ОСОБА_1 до суду подано письмове клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, мотивуючи клопотання наявністю у сторін неповнолітньої дитини, наявності майнових питань та складністю справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Як убачається із змісту ухвали Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2025 року, судом при визначенні порядку розгляду справи ураховано предмет її розгляду, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження ( ч. 4 ст. 274 ЦПК України), відноситься до категорії малозначних справ, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін.

Ураховуючи предмет спору, наявність доказової бази, судом визнано справу такою, що є незначної складності, тому постановлено порядок її розгляду у спрощеному провадженні без виклику/повідомлення сторін, встановивши учасникам справи строк для надання письмових заяв по суті позову.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Так, у рішенні від 25 квітня 2002 року ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino v. Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. Заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, згідно практики Верховного Суду, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про зміну порядку розгляду справи, оскільки вищезазначена цивільна справа, яка є малозначним спором, віднесена до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке їх вирішення.

Аргументи, на які посилається відповідач у клопотанні, а саме наявність неповнолітньої дитини, наявність майнових питань у сторін, не стосуються позовної заяви, та такі не порушуються позивачем при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу.

Таким чином, заявником не надано переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду необхідно провести також усні слухання.

Крім того, слід зазначити, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки судом відповідно до закону надано можливість учасникам справи надати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів. При цьому норма щодо спрощеного порядку розгляду справи є прийнятою відповідно до закону, є чинною.

Керуючись ст.ст. 19, 274, 277, 279 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Письмове клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та проведення судових засідань у режимі відеоконференції, подане в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Я.Качмар