ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7342/25 Справа № 932/1967/22 Суддя у 1-й інстанції - Петунін І. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

22 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєва Олександра Володимировича у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 03 червня 2025 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Агєєв О.В., судді: Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

08 вересня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява від Головко В.В. про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Агєєва Олександра Володимировича від апеляційного розгляду за його скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) про зупинення провадження у цій цивільній справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року відвід, заявлений Головком В.В. судді Дніпровського апеляційного суду Агєєву О.В. від апеляційного розгляду скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) визнано необґрунтованим, справу № 932/1967/22 передано до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєву О.В. від апеляційного розгляду скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) відмовлено, справу передано до канцелярії суду для продовження розгляду справи.

19 вересня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява від Головко В.В. про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєва О.В. від апеляційного розгляду у справі №932/1967/22.

Заява про відвід судді мотивована можливою прихильністю Агєєва О.В.до боржника приватної підприємства АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» що виключає його участь у розгляді апеляційним судом справи №932/1967/22.

Також зазначає, що 03 вересня 2025 року колегією суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого судді Агєєва О.В., суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В. прийнято постанову у справі № 932/1967/22 Провадження № 22-ц/803/6691/25, в якій суддя Агєєв О.В. протиправно приховав повний зміст аргументів апеляційної скарги ОСОБА_1 і виклав іх не повно, зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що рішенням третього апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 160/4625/23, апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_1 задоволено, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №160/4625/23 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 відмовлено.

Вважає, що приховавши зазначений аргумент ОСОБА_1 і не зазначивши його у своїй постанові суддя Агєєв О.В. всупереч приписам п.2. і п.3 ч.4 ст. 265 ЦПК України створив штучно можливість не зазначати докази відхилені судом, та мотиви іх відхилення, при цьому суддя Агєєв О.В. у дрібних подробицях процитував аргументи боржника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», зокрема зміст незаконного рішення Третього апеляційного адміністративного суду.

Також вказує, що суддя Агєєв О.В. не зазначив що ця постанова є незаконною оскільки скасована Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/23481/24 адміністративне провадження № К/990/2749/25.

Крім того ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу навів аргументи про те що він не проявляв бездіяльності і звернувся до боржника з листом від 27 листопада 2023 року у якому повідомив що не згоден з пропозицією АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», оскільки її вартість у сумі 373 615,20 грн. є завищеною і не відповідає фактичним витратами, які необхідно здійснити щоб підключити квартиру до мереж.

Але при цьому навівши цей аргумент ОСОБА_1 суддя ОСОБА_2 всупереч приписам п.2. і п.3 ч.4 ст.265 ЦПК не навів жодних аргументів і мотивів на її спростування.

Вказує, що приховування суддею Агєєвим О.В. у своїй постанові письмових доказів і аргументів Позивача і незазначення аргументів на їх спростування, а також з іншого боку повне цитування аргументів боржника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», цитування на користь боржника незаконних рішень які скасовані Верховним Судом, можливо пояснити лише прихильністю ОСОБА_2 до боржника приватної підприємства АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що виключає його участь у розгляді апеляційним судом справи №932/1967/22.

У зв`язку з чим Головко В.В. не може довірити розгляд його апеляційної скарги судді Агєєву О.В. і заявляє йому відвід і просить призначити іншого суддю.

Розглянувши заяву про відвід та мотиви, на які послався заявник, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 2 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст.6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яі свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В заяві про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Агєєв О.В. протиправно приховав повний зміст аргументів ОСОБА_1 і виклав їх не повно, не зазначив в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості порушення правил щодо відводу (самовідводу), чим

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи і долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, викладені ОСОБА_1 в заяві про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєва О.В., підстави, суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях та не свідчать про упередженість чи необ`єктивність суддів, та пов`язані з незгодою з рішенням по іншій справі, де заявник приймав участь як сторона, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід і відсутність правових підстав, в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, для її задоволення.

Відповідно до частин 3, 11 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч.4 ст.36, ст.39, ст.40, ст.381 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Дніпровського апеляційного суду Агєєву Олександру Володимировичу від апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення визнати необґрунтованим.

Для вирішення питання про відвід, справу №932/1967/22 передати до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді