Справа № 2-1433/09
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області подано вищевказану заяву, яка мотивована тим, що «рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 у справі № 2-1433/09 задоволено позовну заяву АТ «УКРСИББАНК», яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користь АТ «Укрсиббанк» 476 166,01 грн заборгованості за кредитним договором №0 від 22.02.2008, та судові витрати 1 700 грн судовий збір, 30 грн витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи. Рішення набуло законної сили 30.10.2009. На виконання даного рішення були видані відповідні виконавчі листи від 25.01.2010, а також пізніше 21.10.2015 були видані дублікати виконавчих листів. Заборгованість стягнуто на підставі невиконання кредитного договору №0 від 22.02.2008 та договору поруки №181585 від 22.02.2008. Однак заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №0 від 22.02.2008, була повністю погашена. Відповідно до ухвали Вінницького районного суду від 15.07.2021 у справі №2-1433/09, станом на 14.12.2020, згідно з платіжними дорученнями №1749 від 07.09.2020, №1849 від 05.10.2020, №13309629 від 06.11.2020, №13309754 від 09.12.2020, ТОВ «Турбівмашбуд» перерахувало на рахунок приватного виконавця Турського О.В. грошові кошти в сумі 523 782,60 грн із призначенням платежу сплата боргу за виконавчим листом №2-1433/09 від 21.10.2015. Станом на 18.12.2020 боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009, а також сплачено винагороду приватному виконавцю відповідно до постанови від 10.06.2020 про стягнення винагороди в розмірі 10% від суми стягнення, визначеної виконавчим листом. Таким чином, станом на 18.12.2020 боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009. Встановлені ухвалою Вінницького районного суду від 15.07.2021 у справі №2-1433/09 обставини є преюдиційними. Тому просить визнати виконавчі листи у справі №2-1433/09, видані 25.01.2010, та дублікат виконавчого листа №2-1433/09, виданий 21.10.2015, на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року у цивільній справі №2-1433/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АТ «Укрсиббанк» 476166,01 грн заборгованості за кредитним договором №0 від 22.02.2008 року, судові витрати 1700 грн судовий збір, 30 грн витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи, такими, що не підлягають виконанню».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 18.09.2025 заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків.

23.09.2025 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Оверковський К.В. подав заяву про усунення недоліків.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 23.09.2025 заяву ОСОБА_1 прийняв до провадження та призначив до судового розгляду.

24.09.2025 представник заінтересованої особи АТ «Укрсиббанк» адвокат Гладиш Я.М. подав письмові пояснення щодо заяви, у яких зазначив, що боржником не доведено помилковість видачі виконавчого листа, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду поза виконавчим провадженням, внаслідок чого обов`язок припинився, або що обов`язок боржника припинився з інших підстав. Тому просять залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання 24.09.2025 учасники справи не з`явилися, хоч про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник АТ «Укрсиббанк» адвокат Гладиш Я.М. у поданих до суду письмових поясненнях просив розглянути справу за відсутності представника АТ «Укрсиббанк».

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Оверковський К.В., у судове засідання 24.09.2025 не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись судом у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом скерування судової повістки в електронний кабінет ЄСІКС адвоката Оверковського К.В.

Згідно з ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин, оскільки заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, було подано 16.09.2025, суд вважає можливим в межах десятиденного строку, визначеного в частині третій статті 432 ЦПК України, провести судове засідання 24.09.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріали заяви та цивільної справи № 2-1433/09, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що Вінницький районний суд Вінницької області заочним рішенням від 19.10.2009 (справа № 2-1433/09) ухвалив «Позов задовольнити повністю. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (р/р № НОМЕР_1 АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, ) 476166 грн 01 коп. заборгованості за кредитним договором №0 від 22.02.2008 року, та судові витрати: 1700 грн судового збору, 30 грн витрат за ІТ3 розгляду цивільної справи» (т. 1 а.с. 51-52).

На виконання вищезазначеного рішення 25.01.2010 Вінницький районний суд Вінницької області видав виконавчий лист № 2-1433/09, що підтверджується копією такого виконавчого листа (т. 3 а.с. 89).

21.10.2015 на виконання рішення у справі № 2-1433/09 від 19.10.2009 Вінницький районний суд Вінницької області видав дублікат виконавчого листа № 2-1433/09, на якому міститься відмітка приватного виконавця Турського О.В. «закінчено згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» 06.08.2021», що підтверджується копією дубліката виконавчого листа (т. 3 а.с. 91).

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 15.07.2021 (справа № 2-1433/09) задовольнив скаргу ОСОБА_3 на дії/бездіяльність органу примусового виконання; скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича від 17.12.2020 про визначення витрат виконавчого провадження в розмірі 5669,00 гривень, винесену у виконавчому провадженні №62307214; зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214 у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про ОСОБА_3 з реєстру боржників (т. 3 а.с. 99-101).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У статті 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частини перша та друга).

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Заявник ОСОБА_1 , як на підставу для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказує, що «станом на 18.12.2020 боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009, а також сплачено винагороду приватному виконавцю відповідно до постанови від 10.06.2020 про стягнення винагороди в розмірі 10% від суми стягнення, визначеної виконавчим листом, тому станом на 18.12.2020 боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009».

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

З положень Цивільного кодексу України убачається, що зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.02.2019 (справа № 2-4671/11).

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 (справа № 520/1466/14-ц), від 09.09.2021 (справа № 824/67/20), від 09.06.2022 (справа № 2-118/2001).

Слід зазначити, що у даному випадку заявником ОСОБА_1 не доведено обставин, за яких виконавчий лист може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Так, установлено, що Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 15.07.2021 (справа № 2-1433/09) скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича від 17.12.2020 про визначення витрат виконавчого провадження в розмірі 5669,00 гривень, винесену у виконавчому провадженні №62307214, та зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214 у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про ОСОБА_3 з реєстру боржників.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто установлено, що за виконавчими листами (дублікатами виконавчих листів), виданими на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 у справі № 2-1433/09, обов`язок боржників відсутній у зв`язку із добровільним виконанням.

Установлено, що виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 у справі № 2-1433/09 відбулося в межах виконавчого провадження та на даний час таке виконавче провадження закінчене, що не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням.

Враховуючи, що заявником ОСОБА_1 не доведено обставин, що свідчать про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 247, 260, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 2-1433/09 за позовною заявою Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 476166 грн 01 коп. залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повної ухвали 25.09.2025.

СУДДЯ