Провадження 2-з/185/51/25
У Х В А Л А

06 жовтня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, батьком.

У клопотанні позивач просить суд: 1) тимчасово заборонити відповідачці, ОСОБА_2 , самовільно забирати та змінювати місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення рішення у даній справі; 2) заборонити виїзд дитини за межі України до набрання чинності рішенням суду без письмової згоди обох батьків або відповідного рішення суду; 3) копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України для виконання.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач посилається на реальну загрозу самовільного переміщення чи вивезення дитини за межі України без його згоди, що мало місце у червні 2022 року, попри подану нотаріальну заяву до Державної прикордонної служби України про заборону вивезення; зазначає, що минулі дії відповідачки були кваліфіковані судом Німеччини як правопорушення з винесенням рішення про повернення дитини в Україну до батька; вказує, що такі дії можуть ускладнити виконання майбутнього рішення суду та порушити права та інтереси дитини, яка адаптувалася до соціального середовища в Україні.

До клопотання додано: копію свідоцтва про народження дитини; копію паспорта позивача; копію заяви до Державної прикордонної служби України про заборону на вивезення дитини за кордон від 22.06.2022 р.; копію рішення Окружного суду Целле (Німеччина) від 02.05.2023.

Дослідивши заяву про забезпечення позову суд доходить до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дані вимоги до заяви не було заявником належним чином дотримано.

Так, на підставі даних, які містяться у КП «Д-3» Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, судею встановлено, що у провадженні суду не перебуває справа № 38838/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідачки, ОСОБА_2 , про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком., на яку посилається заявник.

Крім цього, ч. 6 ст. 151 ЦПК України встановлює, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає 605,60 грн.

Під час ознайомлення з матеріалами заяви, судом було встановлено відсутність документа про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на зазначені норми закону, оскільки заявником не дотримані вимоги ст. 151 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Крім того, суддя звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Визначений позивачем захід забезпечення позову щодо тимчасової заборони відповідачці самовільно забирати та змінювати місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення рішення у даній справі, може не відповідати даним критеріям і точки зору як зрозумілості, так можливості його примусового виконання (які дії відповідача є «забиранням» у контексті заяви, чи стосуються такі дитини чи місця її проживання, та взагалі про яке саме місце проживання (назва міста, вулиці, номер будинку/квартири) йдеться). Проте, вказані питання підлягають оцінці судом на етапі розгляду заяви про забезпечення позову по суті та наразі є передчасними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149154, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Бабій