Справа № 368/1129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі головуючого судді Кириченка В.І.,

при секретарі Марчук Н.М. ,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у справі посилаючись на те, що він перебуває на військовій службі за мобілізацією та згідно Довідки від 16.08.2025 року №0666/118/6085, з 07.05.2025 року по 31.07.2025 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України і на даний час перебуває в зоні бойових дій.

Представник позивача Батюк А.Г. в судовому засіданні проти клопотання заперечував, так як вважає, що відповідач має можливість реалізувати свої права учасника справи через представника і має можливість приймати участь у судових засіданнях.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові від 09.11.2022 по справі 753/19628/17 Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначив, що надані позивачем документи (довідки та витяги з наказів командиру військової частини) не дають підстави для зупинення провадження за п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за

призовом (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 295/12293/20 (провадження № 61-788св23) перебування позивача в складі добровільного формування, на підтвердження чого надано відповідні докази, не свідчить про наявність підстав для зупинення провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Згідно Довідки від 16.08.2025 року №0666/118/6085, відповідач ОСОБА_2 з 07.05.2025 року по 31.07.2025 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи…

Постанова ВС від 22.12.2021 року у справі №452/1872/20: «Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава - учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року).

Відповідач не позбавлений права на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а також на участь у справі через представника, що вбачається з Довідки від 16.08.2025 року №0666/118/6085, про те, що з 07.05.2025 року по 31.07.2025 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України яку отримав 16 серпня 2025 року в селищі Одеської області . А також вбачається з заяви про зупинення розгляду справи до звільнення з військової служби в якій зазначено, що на даний час перебуває в зоні бойових дій , але доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано і про ці обставини не зазначено в довідці заступника командира військової частини від 13.08.2025 року про перебування на військовій службі за мобілізацією в військовій частині.

А тому, в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.09.2025 року.

Суддя: В.І. Кириченко