Справа № 459/2640/25
Провадження № 2/459/791/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

04.08.2025 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на час навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з настання повноліття і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком, вона навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ, форма навчання денна, тому не має змоги влаштуватися на роботу, а отже потребує матеріальної допомоги. Вказала, що всі витрати, пов`язані із її утриманням під час навчання несе її мати, однак, вважає, що вартість цих витрат повинна бути поділена між батьками.

Ухвалою від 13.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 11.09.2025 року з викликом сторін.

01.09.2025 року надійшов відзив на позов, у якому відповідач висловився про часткове визнання позову, відсутність змоги сплачувати аліменти на час навчання доньки у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, зазначивши про перебування на його утриманні дев`ятирічної доньки від другого шлюбу та потребу у постійному лікуванні, так як він є інвалідом ІІІ групи. До того ж, звертає увагу, що доньки ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі навчання, тому він також припускає, що вона отримує стипендію. Між цим зазначає, що наскільки йому відомо, то навчальний заклад, у якому навчається ОСОБА_3 , надає для проживання студентам гуртожиток. Відтак, на його думку, стягнення з нього аліментів на час навчання доньки призведе до того, що остання отримуватиме більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), враховуючи кошти, які повинна виділяти їй і її мама, оскільки на батьків покладено рівний обов`язок по утриманню дітей. З огляду на наведене, беручи до уваги те, що отримання аліментів не повинно бути заробітком, вважає, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку повністю забезпечить матеріальні потреби доньки під час навчання.

10.09.2025 року надійшла відповідь на відзив, яким позивач акцентує увагу на тому, що батько надає перевагу інтереси своєї доньки від іншого шлюбу, так як середній рівень його місячного доходу становить 36 000 грн., тому, вважає, що донька, яка проживає з ним має більше матеріальне забезпечення. Також зазначає, що її потреби значно перевищують припущення батька про достатність такого, при цьому перераховує, що лише вартість штанів до її форми у навчальному закладі становить 2700 грн, проїзд до Львова 135 грн в одну сторону (1080 грн. щомісячно), проїзд по Львову 25 грн, на що необхідно більше 1 000 грн в місяць. Окрім цього, у неї діагностовано варикозну хворобу вен лівої нижньої кінцівки, що призводить до застою крові та порушення її відтоку в напрямку до серця та призвело до появи трофічних виразок у зв`язку із чим було проведено оперативне втручання, що вимагало чималих затрат.

В судове засідання учасники не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач зазначила про повне підтримання позовних вимог, відповідач про підтримання доводів відзиву на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАГС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 14.08.2007 року (а.с.5).

Як вбачається із копії довідки №19/81 від 12.05.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ та перебуває на посаді курсанта 1-го курсу факультету №1 (з підготовки фахівців для органів досудового розслідування Національної поліції україни) ЛьвДУВС за спеціальністю «Право», денна форма навчання за державним замовленням з 19.08.2024 року. Згідно навчального плану, термін навчання до липня 2028 року (а.с.6).

За ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд виходить з того, що навчання ОСОБА_1 на стаціонарній формі виключає можливість власного працевлаштування, тому її потреба у матеріальній допомозі батьків є очевидною та встановленою.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, у відзиві на позов відповідач послався на те, що йому встановлена третя група інвалідності, є потреба у лікуванні, на його утриманні перебуває дев`ятирічна донька він другого шлюбу та одинока мати пенсіонер. Для підтвердження заперечень проти позову, відповідач надав суду: медичні документи, копію довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 04.09.2025 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію, сума якої за період з 01.09.2025 року по 31.08.2025 року складає 171 040,32 грн. (а.с.74); копію довідки про розмір призначеної і фактично отриманої страхової виплати від 04.09.2025 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області і отримує страхові виплати, розмір яких за період з 01.09.2025 року по 31.08.2025 року становив 174 968,64грн. (а.с.75); копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №621307 від 02.01.2024 року про те, що йому встановлена третя група інвалідності на строк до 01.01.2026 року (а.с.30), копію довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №111245 від 02.01.2024 року, згідно якої ОСОБА_2 визначено ступінь втрати професійної працездатності 50% (а.с.43), копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , 2016 р.н. (а.с.32).

Проте, суд вважає, що наведене не спростовує можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Наявність у ОСОБА_2 третьої групи інвалідності не є доказом повної втрати працездатності та неможливості утримувати дитину. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів понесення ним фактичних витрат на лікування у зв`язку з встановленими діагнозами, розміру цих витрат, конкретного періоду їх понесення, з метою доведення неможливості сплати аліментів.

Що стосується доводів відповідача про перебування на його утриманні доньки ОСОБА_5 , 2016 р.н, від іншого шлюбу, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок по сплаті аліментів на інших дітей не позбавляє обов`язку сплачувати аліменти своїй повнолітній дитині та звужувати її право на достатній рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Що стосується доводів відповідача про утримання своєї матері (зазначено у заяві від 22.09.2025 року), то дана обставина також не підтверджена належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, беручи до уваги прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році, місячний дохід відповідача, і той факт, що ним не спростовано позовних вимог, суд врахувавши, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з метою забезпечення рівних умов утримання усіх дітей, врахувавши вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

У постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 Верховний Суд акцентує увагу на тому, що дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Вирішуючи питання з якого часу стягувати аліменти, суд виходить з дати подачі позову, та вважає, що такі слід стягувати з 04.08.2025 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Крім того, слід зазначити, що статтею 6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи на період її навчання.

Відтак, суд вважає необгрутованими вимоги позивача в частині стягнення розміру аліментів, який повинен бути не меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на те, що чинними нормами СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений для стягнення аліментів для неповнолітніх дітей та не поширюється на випадки, передбачені ст.199 СК України.

За наведених обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову, в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1211,20 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на час навчання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на час навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.08.2025 року і до закінчення навчання до липня 2028 року, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 22.09.2025 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська