Справа № 373/2626/25
Провадження № 2/373/1405/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мороз В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін

Представник ТОВ «Споживчий центр» Горна В.І. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.04.2025-100001486 від 09.04.2025 у розмірі 68637,13 грн, понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.04.2025 між сторонами було укладено кредитний договір № 09.04.2025-100001486, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 грн на строк 98 днів з дати його надання, з визначеною договором процентною ставкою, дата повернення кредиту - 15.07.2025.

22.04.2025 відповідач здійснив часткову сплату заборгованості за договором у розмірі 7632,87 грн.

Відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах визначених договором, кредитні кошти не повернув, в результаті чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 68637,13 грн, що складається із заборгованості по «тілу» кредиту в розмірі 29000 грн, заборгованості по процентах в розмірі 24360 грн, заборгованості по комісії в розмірі 777,13 грн, заборгованості по неустойці в розмірі 14500,00 грн.

2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 03.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02.10.2025.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що зібрані у справі докази не є належними, не доводять належність банківської картки йому, несправедливості умов кредитного договору, неправильності розрахунку заборгованості, де заборгованість з процентів за користування кредитом та комісії включає 7632,87 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В надісланій позовній заяві просив розглянути справу без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

3 Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

09.04.2025 між сторонами було укладено кредитний договір № 09.04.2025-100001486, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 29000,00 грн на строк 98 днів з дати його надання, до 15.07.2025 (далі по тексту - кредитний договір).

Зі змісту листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 25.08.2025 вбачається, що 09.04.2025 на картку № НОМЕР_1 було перераховано кошти в розмірі 29000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 706307407, призначення платежу - видача за договором кредиту № 09.04.2025-100001486.

Згідно з довідкою про стан заборгованості розмір заборгованості відповідача за кредитним договором складає 68637,13 грн, що складається із заборгованості за наданим кредитом у розмірі 29000 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 24360 грн, заборгованості за комісією в розмірі 777,13 грн, заборгованості за неустойкою у розмірі 14500 грн.

Відповідно до умов кредитного договору, заявки кредитного договору, пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), паспорта споживчого кредиту, відповідачу надано кредит у розмірі 29000,00 грн на строк 98 днів з дати його надання, з процентною ставкою - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

За змістом пунктів 12, 13, 14 заявки кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 8334,05%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 5431010 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 24430,10 грн. Неустойка становить 100,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюється законом

Зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що він був ознайомлений з усіма істотними умовами договору та погодився на їх виконання.

Електронний кредитний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Паперову копію кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та інші долучені до позову документи суд вважає допустимими, належними та достовірними доказами, до яких входить довідка про стан заборгованості, де період заборгованості має розраховуватись з 23.04.2025 до 15.07.2025 (а/с 12-29).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом положення ст. 626 ЦК України договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідач 09.04.2025 електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив укладення кредитного договору та його умови.

Відповідач отримав від позивача 09.04.2025 кредит у розмірі 29000,00 грн шляхом перерахування грошей на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 25.08.2025.

Письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, доведено, що сторонами підписано кредитний договір, у якому вказано особисті дані відповідача, що співпадають з даними особи з відзиву та відповіді на запит суду про зареєстроване місце проживання, відомості картки № НОМЕР_1 співпадають з відомостями картки № 4731-21ХХ-ХХХХ-7267, вказаними в кредитному договорі, а тому з найбільшою ймовірністю дана банківська картка належить саме відповідачу.

Відповідачем не доведено, що банківська картка № НОМЕР_1 належить іншій особі, він не скористався своїм процесуальним правом заявити клопотання про витребування доказів для спростування обставин, указаних в позові, не подав до суду доказів звернення до правоохоронного органу стосовно незаконного використання ПІН-коду належної йому банківської картки або іншої інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені або укладати кредитні договори.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 29000 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Суд вважає недоведеним, що відповідачем 22.04.2025 здійснено часткову сплату за договором у розмірі 7632,87 грн, проте розглядає позов у межах позовних вимог.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом за період з 23.04.2025 до 15.07.2025 (закінчення дії договору, в сукупності 84 дні) у розмірі 24360 грн, що обраховуються таким чином, а саме:

29000 (сума кредиту) х 1% (процентна ставка за договором) х 84 (кількість днів після сплати першого чергового платежу 22.04.2025 до закінчення дії договору 15.07.2025).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 777,13 грн підлягають задоволенню.

Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 09.04.2025, тобто в період звільнення позичальника від сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому нарахування неустойки в розмірі 14500,00 грн за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним.

Суд уважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою в розмірі 14500,00 грн слід відмовити.

4. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, задовольняючи позовні вимоги в розмірі 54137,13 грн, що складає 78,87% від заявлених позовних вимог у розмірі 68637,13 грн, вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1907,64 грн.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.04.2025-100001486 від 09.04.2025 у розмірі 54137,13 грн (п`ятдесят чотири тисячі сто тридцять сім гривень 13 копійок).

Відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за неустойкою у розмірі 14500,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1910,54 грн (одна тисяча дев`ятсот десять гривень 54 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032; ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ