Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1310/25
Провадження № 2/711/1026/25
РІШЕННЯ
22 вересня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Булгакової Г.В.,
за участю: секретаря судового засідання Кошубінської Л.В.,
позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Кулика А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «ГБК Маяк» про відшкодування шкоди,-
17.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «ГБК Маяк» матеріальну шкоду у розмірі 5 203,08 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., а також витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником гаража № НОМЕР_1 , розташованого в гаражному кооперативі «ГБК Маяк» по АДРЕСА_1 . 15.09.2024 його гараж був відключений від електропостачання електриком «ГБК Маяк». Позивач стверджує, що відключення від електропостачання відбулося без попередження, законних підстав та без ознайомлення його як власника з відповідними актами чи рішеннями. У результаті цих дій керівництво кооперативу змусило його винести електролічильник з гаража на вулицю, що може призвести до його пошкодження. На відновлення електроенергії та перенесення лічильника ОСОБА_1 поніс матеріальні збитки у розмірі 5 000,00 грн. Крім того, позивач зазначає, що відповідач неправомірно нараховував плату за електроенергію за завищеним тарифом. Тариф кооперативу становив 6,45 грн./кВт·год, хоча постановою Кабінету Міністрів України № 632 від 31.05.2024 для населення була встановлена єдина фіксована ціна 4,32 грн./кВт·год. За 31 кВт·год він заплатив 200,00 грн., тоді як, згідно з постановою, він мав би заплатити 133,92 грн. Таким чином, переплата склала 67,08 грн. У період 20232024 років за 100 кВт·год він заплатив 400 грн., тоді як діючий на той час тариф для населення становив 2,64 грн./кВт·год, що дорівнювало б 264 грн. Переплата за цей період склала 136 грн. Таким чином, загальна сума завданої матеріальної шкоди становить 5 203,08 грн. Позивач також зазначає, що зазнав моральної шкоди, оскільки неправомірні дії посадових осіб «ГБК Маяк» порушили нормальний спосіб його життя, він був змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав та звертатися за правовою допомогою. Моральну шкоду він оцінює в 10 000,00 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач направляв претензію на адресу відповідача, але отримав відмову, тому змушений звертатися до суду з даним позовом.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
28.05.2025 голова правління Гаражно-будівельного кооперативу «ГБК «Маяк» Обертас М.М. надіслав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що його гараж № НОМЕР_1 був відключений від електропостачання. Також, на його думку, ОСОБА_1 не надав доказів понесення матеріальних збитків у розмірі 5 000,00 грн. на відновлення електропостачання. Таким чином, обставини, наведені позивачем у позовній заяві, не підтверджені належними та допустимими доказами. Копії квитанцій, які позивач надав для підтвердження переплати за електроенергію, виписані на ім`я ОСОБА_2 , померлої власниці гаража, тому не повинні враховуватися судом під час розгляду даної справи. Також зазначив, що гараж № НОМЕР_1 раніше належав померлій ОСОБА_2 . Спадкоємицею майна стала її дочка - ОСОБА_3 . 28.08.2024 ОСОБА_3 подарувала гараж ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що право власності було набуте на підставі договору дарування, а не спадкування, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вступний внесок, оскільки положення статуту про звільнення спадкоємців від сплати внеску на нього не поширюються. Щодо заявленої моральної шкоди, то в позовні заяві не вказано, в чому саме вона полягає, і до неї не додано жодного документа на її підтвердження. Тому підстави для її задоволення відсутні.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що роботи по перенесенню електролічильника з гаража на вулицю проводилися ним особисто, а тому докази на підтвердження вартості таких робіт у нього відсутні.
Представник відповідача адвокат Кулик А.О. заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Судом встановлено, щоОСОБА_1 є власником гаража № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування гаража від 28.08.2024, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко І.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4066, а також витягом з Державного реєстру речових прав № 392677609 від 28.08.2024.
Звертаючись до суду з даним позовомпозивач стверджував, що 15.09.2024 його гараж був відключений від електропостачання електриком «ГБК Маяк», без попередження, законних підстав та його ознайомлення з відповідними актами чи рішеннями. На відновлення електроенергії та перенесення лічильника з гаража на вулицю він поніс матеріальні збитки у розмірі 5 000,00 грн. Крім того, позивач зазначає, що відповідач нараховував йому плату за електроенергію за завищеним тарифом, внаслідок чого виникла переплата у розмірі 203,08 грн.
На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду: претензію від 04.10.2024 адресовану керівнику ГК «ГБК «Маяк»; відповідь Гаражно-будівельного кооперативу «ГБК Маяк» на лист; комерційну пропозицію КДП «Промавтоматика» № 431 ТОВ «ПЕА» № 28 від 28.03.2025, квитанції до прибуткового касового ордера від 16.11.2023, 19.05.2024 та 18.08.2024.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог суд приймає до уваги те, що відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Отже, для відшкодування завданої шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду.
Відповідно до положень частини 3 статті 12, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).
За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Зокрема, позивачем не доведено, що 15.09.2024електриком «ГБК Маяк» було відключено від електропостачання гараж № НОМЕР_1 , розташований в гаражному кооперативі «ГБК Маяк» по АДРЕСА_1 , а також того, що на відновлення електропостачання гаража (перенесення лічильника) він поніс матеріальні збитки у розмірі 5 000,00 грн.
Долучена до позовної заяви комерційна пропозиція КДП «Промавтоматика» № 431 ТОВ «ПЕА» № 28 від 28.03.2025 не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки відображає лише орієнтовну вартість виконаних робіт з перенесення лічильника і не підтверджує того, що необхідність їх виконання була спричинена саме неправомірними діями відповідача.
Щодо матеріальних збитків у розмірі 203,08 грн., які, як стверджує позивач, виникли внаслідок нарахування відповідачем плати за електроенергію за завищеним тарифом, то суд не бере до уваги надані позивачем квитанції до прибуткового касового ордера від 16.11.2023, 19.05.2024 та 18.08.2024, оскільки платником у них зазначена колишня власниця гаража - ОСОБА_2 . Крім того, оплата здійснена до моменту набуття позивачем права власності на гараж, що унеможливлює відшкодування йому збитків, понесених іншою особою.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, зокрема, позивачем не доведено факт завдання шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача і завданою шкодою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню також не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «ГБК Маяк» про відшкодування шкоди відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.09.2025.

Головуючий: Г. В. Булгакова