ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1462/25 Номер провадження 22-ц/814/3473/25Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

30 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши заяви суддів Полтавського апеляційного суду Пилипчук Лідії Іванівни та Чумак Олени Вікторівни про самовідвід від розгляду справи за апеляційною скаргою керівника Полтавської обласної прокуратури Євгена Гладія на рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 11 червня 2025 року, постановлене суддею Сініциним Е.М. (повний текст складено 16 червня 2025 року), у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває цивільна справа №554/1462/25 за апеляційною скаргою керівника Полтавської обласної прокуратури Євгена Гладія на рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 11 червня 2025 року.

Згідно із протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями, сформованим 08.07.2025, визначено склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пилипчук Л.І., члени колегії - судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

30.09.2025 головуючий суддя Пилипчук Л.І. та член колегії суддя Чумак О.В. заявили самовідвід з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, про що подали заяви.

Вирішуючи питання обґрунтованості даного самовідводу, колегія суддів виходить з наступного.

В силу пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і підлягає застосуванню на підставі статті 8 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно із пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Згідно із частиною першою статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами частин 1, 2, 8, 9, 11 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заяви головуючого судді Пилипчук Л.І. та члена колегії судді Чумак О.В. про самовідвід підлягають задоволенню, а справа - повторному розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяви суддів Полтавського апеляційного суду Пилипчук Лідії Іванівни та Чумак Олени Вікторівни про самовідвід - задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу цивільної справи автоматизованою системою документообігу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак