Провадження № 2/742/1182/25
Єдиний унікальний № 742/2044/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., представника позивача Котляр Н.М., відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Прилуцької міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах дітей звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути на їх користь аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка по справі ОСОБА_1 має двох малолітніх дітей, відносно яких є одинокою матір`ю: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сім`я ОСОБА_6 отримує послуги соціального супроводу Центру соціальних служб Прилуцької міської ради, протягом періоду перебування, ситуація в родині кардинально не змінюється, відповідачка не пролікувалася від алкогольної залежності та перебуває на профілактичному обліку у Прилуцькому наркологічному диспансерному відділенні КНП «ЧОПНЛ» ЧОР внаслідок зловживання алкоголем. Остання, не визнає проблеми алкоголізму, яка є причиною складних життєвих обставин у родині, та не погоджується із рекомендаціями щодо необхідності лікування алкогольної залежності, не працевлаштувалась. Відповідачка по справі продовжує вести звичний для себе спосіб життя: чинники, які спричинили складні життєві обставини не усунула, умови для проживання дітей не створила, санітарно-гігієнічні норми в квартирі не підтримує. Постійно простежувалося низьке матеріальне становище родини, що призвело до боргів за комунальні послуги. Беручи до уваги вищевикладені факти та наявну інформацію, було зароблено висновок, що за час роботи з родиною не вдалося досягги позитивних результатів, мати не здатна забезпечити на відповідному рівні потреби своїх дітей, створює ситуацію, яка не відповідає інтересам дітей. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як грубе та систематичне невиконання матір`ю своїх обов`язків, ухилення нею від виховання дітей, свідомого нехтування батьківськими обов`язками, у зв`язку з чим і подано даний позов.

Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також зазначила, що з відповідачкою по справі неодноразово проводилися бесіди з приводу невиконання нею материнських обов`язків, проте остання на контакт не іде, висновків не робить, продовжує вести аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Позбавлення її материнських прав відповідатиме виключно інтересам дітей.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, оскільки з травня місяця працевлаштувалася та змінила спосіб життя. На даний час не вживає спиртних напоїв, і не вважає за необхідне проходити лікування від алкоголізму, проживає з дітьми в будинку свекрухи, де є пічне опалення, діти відвідують школу.

Свідок ОСОБА_7 , яка працює в Центрі соціальних служб Прилуцької міської ради у судовому засіданні повідомила, що за ОСОБА_1 здійснюється соціальний супровід особи, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Із 2017 року вона перебуває на обліку в нарокологічному диспансері, як така, що потребує лікування від алкоголізму, проте до даного часу таке лікування не розпочала. Умови проживання вкрай незадовільні, діти занедбані, не забезпечні окремими спальними місцями.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Охорона дитини в Україні регулюється Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини (1989 р.), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейним кодексом України, а також іншими нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у даній сфері.

Як зазначено в Конвенції ООН про права дитини (1989 р.), «…дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності..».

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру Прилуцької територіальної громади за №2024/003352152 від 04.04.2024(а.с.11), проте фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 має двох малолітніх дітей, відносно яких є одинокою матір`ю: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , актовий запис № 261 від 24 липня 2018 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , актовий запис № 431 від 05 жовтня 2016 року, які зареєстровані та проживають з матір`ю за відповідними адресами (а.с.12,14, 18,20).

Діти, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебувають на обліку служби у справах дітей з жовтня 2021 року, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах у частині «діти, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків». За період перебування дітей ОСОБА_6 на обліку Служби, родина постійно відвідувалась за місцем реєстрації та проживання. Умови для проживання дітей матір`ю не створені: будинок потребує капітального ремонту, прибирання, санітарно-гігієнічні умови незадовільні, матеріальний стан родини низький. Матері постійно надавались роз`яснення щодо необхідності працевлаштування, недопущення вживання алкогольних напоїв, покращення житлових умов, родині періодично надавалася допомога продуктовими наборами та одягом, шкільним приладдям.

Сім`я ОСОБА_6 отримує послуги соціального супроводу Центру соціальних служб Прилуцької міської ради з 1 березня 2022 року. Основною причиною проблем у родині є низький батьківський потенціал матері, безвідповідальне ставлення матері до ведення домашнього господарства, антисанітарія у помешканні, що призводить до обставин, які можуть загрожувати життю та здоров`ю малолітніх дітей, неналежне виконання батьківських обов`язків у частині забезпечення матір`ю умов для отримання дошкільної освіти малолітніх дітей; належного медичного супроводу, зокрема, вакцинації дітей, що підтверджується інформацією Центру соціальних служб Прилуцької міської ради протягом 2022-2024 років (а.с.21-28). З даної інформації також вбачається, що виконання рекомендацій спеціалістів для забезпечення відповідних умов для проживання малолітніх дітей ОСОБА_10 дотримується відповідних норм лише тоді, коли знає про конкретну дату візиту спеціаліста. Для уникнення ситуацій щодо візитів соціальної служби без попередньої домовленості ОСОБА_1 сама періодично телефонує до Центру і повідомляє про те, що вони з родиною перебувають у селі і не може сказати про дату повернення до м. Прилуки. Умови для проживання та розвитку дітей створені частково. У помешканні не дотримуються санітарно-гігієнічні норми. Неодноразово фіксували випадки, коли діти не мали чистої постільної білизни, були одягнуті у брудний одяг.

ОСОБА_1 постійно робить вигляд, що уважно слухає поради спеціалістів, погоджується з усіма рекомендаціями, але по факту нічого не змінює і веде прийнятний для неї спосіб життя, не враховуючи при цьому стан задоволення потреб своїх дітей. Неодноразово жінка говорила відверту неправду, намагаючись виправдовувати свою бездіяльність у здійсненні заходів для подолання складних життєвих обставин.

Станом на 16.12.2024 ОСОБА_1 , разом з дітьми, проживає у матері свого співмешканця, оскільки у помешканні по АДРЕСА_1 . відрізане, має заборгованість по комунальних послугах (а.с.59-60).

Згідно інформації Центру від 24.03.2025 № 01-05/188 (а.с.29) вбачається, що протягом періоду часу, коли сім`я ОСОБА_6 є отримувачем соціальних послуг Центру, ситуація у родині кардинально не змінюється: ОСОБА_10 не пролікувалася від алкогольної залежності та перебуває на профілактичному обліку у Прилуцькому наркологічному диспансерному відділенні КНП «ЧОПНЛ» ЧОР внаслідок зловживання алкоголем. Що також підтверджується довідками Прилуцького наркологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 19.03.2025 за №161 та 09.09.2025 за №475 (а.с.33).

Згідно інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення Прилуцької міської ради від 07.04.2025 та 23.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на обліку в управлінні не перебуває, та не отримує ніяких соціальних виплат (а.с.30-31,61-62).

Згідно інформації Комітету самоорганізації населення № 3 мікрорайону Рокитний від 01.04.2025, ОСОБА_1 зарекомендувала себе негативно за місцем проживання. Ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, часто вживає алкогольні напої. Відносно неї неодноразово надходили усні скарги та заяви від мешканців мікрорайону з приводу її поведінки (а.с.31).

Відповідно до інформації, наданої директором Прилуцької гімназії №3 ім. С.Г. Шовкуна вбачається, що в даному навчальному закладі у 2-Б класі навчається ОСОБА_3 2016 р.н. та у 1 класі ОСОБА_2 2018 р.н., що проживає за адресою АДРЕСА_1 . Вихованням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 займається мама, ОСОБА_1 , яка проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_11 . ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виховуються в багатодітній родині, та мають статус постраждалих внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Учні забезпечені канцтоварами, сезонним та спортивним одягом, але не завжди цей одяг охайний. ОСОБА_5 довго хворів і перебував на лікуванні в лікарні м.Чернігова. Хлопчик навчається не в повну міру своїх можливостей і потребує постійного контролю дорослих. Письмові завдання для самостійного опрацювання намагається виконувати спільно з мамою, але не систематично. Усні завдання не виконують взагалі. ОСОБА_12 дуже неохайні. ОСОБА_4 на уроках досить неуважний та не зібраний, хоча шкільне життя його і цікавить. У хлопчика слабко розвинене мовлення і пам`ять та малий словниковий запас. ОСОБА_10 не приділяє належної уваги вихованню та навчанню дітей, не відвідує батьківські збори та слабко реагує на зауваження класних керівників (а.с.32). Також згідно інформації даного навчального закладу від 11.09.2025 вбачається, що діти забезпечені канцприладдям та одягом (одяг охайний та чистий) до гімназії приходять вчасно, навчання без поважних причин не пропускають. За період з 01.09.2025 хлопчиків приводить і забирає з гімназії переважно бабуся (мати співмешканця ОСОБА_13 ), рідше мати. Станом на 11.09.2025 мати учнів не надала закладу Медичні довідки 086/0 на обох синів.

Згідно інформацій про відвідування сім`ї ОСОБА_1 за період з 2022 по 2025 роки вбачається, що працівниками служби у справах дітей під час відвідування сім`ї за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , проводилися бесіди з матір`ю з приводу працевлаштування, сплати боргів за комунальні послуги, поліпшення життєвих умов, ведення здорового способу її життя. Умови проживання для дітей не створені: діти не мають окремих місць для відпочинку, постільна білизна у занедбаному стані. Опалення пічне, водовідведення та водопостачання відсутнє. Їжа готується на саморобному електроприладі без дотримань правил техніки безпеки у відкритому доступі для дітей (а.с.35-42,57).

Згідно висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 08.04.2025 (а.с.7-9) вбачається, що ОСОБА_1 з дітьми проживають у сторонніх осіб за адресою: АДРЕСА_2 . Частина приватного будинку з частковими комунальними зручностями, опалення пічне (груба, топлять дровами), водопостачання відсутнє, санвузол на подвір`ї. В одній кімнаті сплять і діти і дорослі. Постільна білизна не свіжа, в занедбаному стані, помешкання потребує провітрювання. У матері наявні зовнішні ознаки алкоголю (запах з ротової порожнини, нечіткі рухи, на столі пляшка зі спиртним у відкритому доступі для дітей), що також підтверджується актом обстеження умов проживання сім`ї від 20.03.2025 (а.с.34).

Восени 2024 року Микита тривалий час перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Прилуцька міська дитяча лікарня», потім у Чернігівській обласній лікарні, з грудня 2024 року встановлено інвалідність (захворювання - гострий гломерулонефрит, нефротичний синдром зі стійким сечовим синдромом та гіпертензією з порушенням функції нирок). Відповідні виплати (державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю) не оформила.

Також, підтвердженням ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків є численні інформації Прилуцького районного відділу поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків протягом 2022-2025 років (а.с.43-46,58).

Беручи до уваги вищезазначене та керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканку АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доцільним та відповідатиме інтересам дітей.

У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За роз`ясненнями п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Таким чином, у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги як найкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3).

Крім того, суд враховує, що у відповідності до ч. 5 та ч. 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі №643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка по справі продовжує вести звичний для себе спосіб життя: чинники, які спричинили складні життєві обставини не усунула, умови для проживання дітей не створила, санітарно-гігієнічні норми в квартирі не підтримує, мати не здатна забезпечити на відповідному рівні потреби своїх дітей, не розпочала лікування від алкогольної залежності, створює ситуацію, яка не відповідає інтересам дітей тобто, свідомо нехтує довгий час своїми батьківськими обов`язками, у зв`язку з чим, суд вважає, що така поведінка є підставою для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей.

Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача, слід визначити у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитьми повноліття, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову.

Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачем ставиться дві вимоги, а саме позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів (від сплати яких позивач звільняється на підставі ЗУ «Про судовий збір»), то з відповідачки ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 6056,00 грн. (3028,00+3028,00).

Керуючись ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов органу опіки та піклування Прилуцької міської ради (Чернігівська обл.., м.Прилуки, вул..Незалежності, 82) в інтересах дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2025 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 к. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24.09.2025

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО