ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/5622/23

провадження № 22-ц/4809/1339/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року (суддя Стручкова Л. І.).

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2023 року адвокат Гулян Я.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною вимогою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування про:

- зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкод у вільному спілкуванні та участі у вихованні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити спосіб участі батька у вихованні та безперешкодному спілкуванні з дитиною, з моменту досягнення 3 років за графіком: побачення кожної суботи місяця з 10.00 годин до 17.00 годин без обов`язкової присутності матері. У разі неможливості побачень з дитиною в суботу, яке пов`язане з несенням військової служби, перенести побачення на неділю, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини.

В обґрунтування позову вказано, що сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вересні 2022 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, позивач за рішенням суду регулярно сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 .

З вересня 2022 року відповідачка створює йому як батькові перешкоди в спілкуванні та вихованні сина. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №611 від 15.12.2022 року визначена участь батька у вихованні сина, встановивши можливість побачень без присутності матері кожної І та ІІІ суботи місяця з 10:00 до 12:00 годин, кожної ІІ та ІV неділі місяця з 16:00 до 18:00 годин з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини. Термін дії рішення встановлено 6 місяців.

Однак під час виконання вказаного рішення, відповідачка всіляко створювали умови провокації скандалу, щоб спілкування батька та сина не відбувалось. Позивач жодного разу не пропустив можливості побачень з дитиною.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №322 від 15.06.2023 року встановлено новий графік побачень з сином, без присутності матері:

- кожної суботи місяця з 10:00 до 17:00 годин, безтермінове.

Починаючи з серпня 2023 року ОСОБА_2 відмовляється виконувати рішення органу опіки та піклування та передавати дитину батькові для спілкування, обґрунтовуючи своє рішення медичним висновком стану здоров`я сина.

У лютому 2024р подана заява про уточнення позовних вимог, за якою не змінюючи кількість годин побачень на тиждень, відбувся поділ на дві частини 2 години у середу та 5 годин у суботу (а.с.84, том1)

Представник позивача у формі клопотання від 07 травня 2025 року подав уточнення до позову, з обґрунтуванням, що з огляду на тривалий час судового провадження, відбулися вікові зміни у дитини, тому просить встановити порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері дитини та не в її житловому помешканні (приміщенні) в наступному порядку:

- кожен вівторок та четвер з 16:00 до 19:00 з правом забирати дитину з навчального закладу;

- кожну першу, третю та п`яту суботу місяця з 09:00 суботи до 19:00 год неділі;

- в період відпустки батька 7 діб, з ночівлею за місцем проживання батька, а також з правом спільного відпочинку батька та сина в межах України;

- в період осінніх та весняних канікул: перші три дні канікул з ночівлею за місцем проживання батька;

- в період зимових канікул перші 5 днів з ночівлею за місцем проживання батька;

- в період літніх канікул - з 1 по 15 число кожного місяця з ночівлею за місцем проживання батька, а також з правом спільного відпочинку батька та сина в межах України;

- в день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в кожен парний рік по календарю з 09:00 до 20:00;

- в день народження батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року з 09:00 до 20:00год;

- в день народження дідуся ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного року та в день народження бабусі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 кожного року з 09:00 до 20:00год - 1 січня кожного парного року по календарю з 09:00 до 20:00год.;

- Різдво 25 грудня кожного не парного року по календарю з 09:00 до 20:00год;

- Великдень кожного парного року по календарю з 09:00 до 20:00год.

- відвідувати дитину та бути присутнім на святкових ранках та батьківських зборах в навчальних закладах, які відвідуватиме дитина.

У випадку хвороби дитини, що перешкоджає побаченню, і яка підтверджена відповідною медичною довідкою, з висновком лікаря про заборону побачень з батьком на період лікування, визначений день побачення переноситься на найближчий вихідний день після одужання дитини.

У випадку неможливості побачень батька з дитиною, що обумовлено військовою службою позивача, він заздалегідь повідомляє ОСОБА_2 про такі обставини та день побачення переноситься на найближчий можливий згідно графіку служби час. Передача дитини від матері до батька та повернення дитини до матері здійснювати біля під`їзду будинку за місцем зареєстрованого проживання дитини (а.с.137-139).

Відзив на позовну заяву

Адвокат Пінчук Ю.В., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 , 13.02.2024 року подала відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки факт перешкод у спілкуванні з сином не доведений.

Вказує, що між бувшим подружжям складні відносини, позивач вигнав з будинку відповідачку з дитиною у вересні 2022р. В присутності сина ображав і принижував дружину, висловлювався нецензурно.

Відповідачка жодним чином не перешкоджає спілкуванню сина з батьком, орган опіки та піклування визначив спосіб участі позивача у вихованні дитини, це рішення не оскаржене, є аналогічним вимогам у позові, тому відсутні підстави вирішувати спір у судовому порядку (а.с.60-64).

Відповідь на відзив

19.02.2024 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити, зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у вільному спілкуванні та участі у вихованні дитини, встановити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері дитини.

Вказує, що посилання ОСОБА_2 на неприязнені відносини, що стало приводом звернення до суду, є перекручуванням дійсних обставин. Мета звернення це право на спілкування та виховання сина, чому створюються перешкоди.

Зазначає, що бажає спілкуватися з сином без участі відповідачки, такі зустрічі тривали до серпня 2023р, згодом ОСОБА_2 виказала побоювання, що хлопчика батько не поверне матері. (а.с.86-87 том1)

Заперечення на відповідь на відзив

05.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала письмові заперечення, наполягає на відмові у задоволенні позову.

Вказує на процесуальні порушення щодо прийняття уточнення до позову, просить відмовити у прийняті уточнених позовних вимог від 19.02.2024р

Остаточна позиція відповідачки на заявлений позов зазначена у судовому рішенні.

ОСОБА_2 погодилася на встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної середи місяця з 15:00 до 17:00 годин та кожної суботи місяця з 10:00 до 12:00 годин в присутності матері з урахуванням стану здоров`я дитини.

Судове рішення

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,задоволений частково. Визначений спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- необмежено, засобами телефонного чи електронного зв`язку;

- кожен вівторок та четвер з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом зустрічати (забирати) дитину з навчального закладу, місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини (на ігрових майданчиках, в парках, дитячих розважальних закладах, за місцем проживання батька, інше);

- перші двадцять зустрічей кожної І та ІІІ суботи місяця з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом супроводжувати дитину на додаткові факультативи, секції, гуртки (в разі наявності), місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини та графіку відвідування додаткових занять;

- в подальшому кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом супроводжувати дитину на додаткові факультативи, секції, гуртки (в разі наявності), місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини та графіку відвідування додаткових занять;

- у період хвороби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її фактичного знаходження (проживання, лікування);

- надати можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з сином не менше двох годин протягом дня у день народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 , у день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , в день народження дідуся ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в день народження бабусі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) на ігрових майданчиках, в парках, дитячих розважальних закладах, за місцем проживання батька, інше;

- після досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чотирічного віку, проведення канікулярних та святкових днів з можливим виїздом дитини в супроводі батька за межі міста Олександрія Кіровоградської області на відпочинок, або за місцем проживання батька, з можливістю залишити дитину на ночівлю, за відсутності заперечень дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- деталі зустрічей попередньо узгоджувати (не менше ніж за добу) з матір`ю ОСОБА_2 , за відсутності заперечень дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням стану здоров`я дитини, графіку відвідування закладів освіти та гуртків, інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам;

- у випадку хвороби дитини, що перешкоджає побаченню з батьком на період лікування за висновком лікаря, визначений день побачення переноситься на найближчий вихідний день після одужання дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Суд виснував, щопозивач не позбавлений батьківських прав, має бажання та намір спілкуватися та виховувати сина, враховуючи інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим розпорядку її дня та закріплений у положеннях чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, встановивши відсутність обставин, які б унеможливлювали реалізацію права батька на спілкування з сином, необхідність спілкування дитини як з матір`ю, так і з батьком, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, суд дійшов висновку що позовні вимоги обґрунтовані, відтак і підлягають задоволенню в частині.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить: скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду від 19 травня 2025 року та ухвалити нове, яким встановити графік спілкування ОСОБА_1 з неповнолітнім ОСОБА_3 за її присутністю з урахуванням адаптаційного періоду для дитини, шляхом поступового спілкування батька та дитини на нейтральній території протягом 3-х місяців кожну середу та суботу з 17.00 по 18.00, а після закінчення адаптаційного періоду кожну середу та суботу з 17.00 по 19.00, усі зміни графіку проводити за взаємною згодою батьків та з урахуванням бажання дитини.

Вважає, що зазначене рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Судом при визначенні графіку спілкування батька з дитиною, не зазначено, хто має його вести графік через його великий обсяг та не зазначено, яким чином порядок узгоджено з режимом дня дитини та життєвих потреб, зокрема харчування, тощо.

Дана цивільна справа Олександрійським міськрайонним судом розглядалася протягом двох років, складність даної справи, кількість доказів, як письмових, відео, була значна, тому суд мав дати їм належну оцінку. Натомість, суд вибірково прийняв докази, які лягли в остаточний висновок.

Посилання судом на висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про нібито його обґрунтованість та доцільність, коли він виносився із рядом грубих порушень працівниками органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, є безпідставним.

Згідно висновку наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області до суду першої інстанції, участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , встановивши йому можливість побачення із сином без присутності матері, не за місцем проживання матері кожної середи з 15.00 до 17.00 та кожної суботи з 10.00 до 15.00, у разі неможливості побачень із дитиною у визначений час, яке пов`язано з несенням військової служби перенести побачення на наступний день, з правом визначення часу побачень та зміни за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини.

Коли відповідачем надавалась можливість спілкуватися з сином, хлопчик плакав та страждав через відбирання від матері, у зв`язку з маленьким віком, особливостями неврологічного стану, але батьком ці інтереси взагалі не враховувалися і він реалізовував виключно своє право та задовольняв свої амбіції.

Доказом є долучені до справи відеозаписи, де ОСОБА_1 бере на руки дитину, яка ридає та проситься до матері.

Факт наявності у дитини ОСОБА_3 неврологічних відхилень підтверджують чисельні медичні документи, які подавалися до суду, але до уваги судом не прийняті, хоча у спорах такого характеру інтереси дитини мають бути першочерговими, а не позитивна особистість батька. Серед таких доказів: консультація дитячого невролога від 24.08.2023 року; консультація лікаря невролога від 20.10.2023 року; консультація лікаря невролога від 08.12.2023 року; консультація лікаря невролога дитячого 24.04.2024 року; консультація лікаря невролога первинна від 27.01.2025 року; консультація дитячого невролога від 24.03.2025 року; консультація дитячого невролога від 24.04.2025 року.

В порушення ст. 49 ЦПК України позивачем подане клопотання про уточнення позовних вимог, жодної ухвали про прийняття даних клопотань не виносилося, так як сама суть клопотань виглядає саме як збільшення позовних вимог позивачем без належної сплати судового збору та правового обґрунтування.

Представником позивача 06.05.2025 року подане клопотання про нібито уточнення позовних вимог за 12 днів до ухвалення судового рішення, що не передбачене ст. 49 ЦПК, і не приймається після закриття підготовчого провадження, яким фактично збільшені позовні вимоги.

Третьою особою органом опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області ніяких змін до висновку не надавалося, у зв`язку з останньою редакцією позову, такий доказ у справі відсутній.

У рішенні Олександрійського міськрайонного суду вказано, що ОСОБА_2 періодично притягувалася до адміністративної відповідальності, за невиконання встановленого рішення про графік відвідування батьком сина. Але не взято до уваги, що відповідачка є працюючою особою, яка самостійно виховує сина, лікує його від неврозу, набутого в результаті суперечок батьків дитини. Суд мав ухвалити рішення, враховуючи фізичні та психологічні інтереси дитини та його здоров`я.

Мати не проти спілкування та виховання батьком сина, але не у такій агресивній формі, воно має відбуватися відповідно до закону, а саме в першу чергу враховуватися стан дитини, фізичний, моральний. На даний час стан у дитини пригнічений, мати займається корекцією його здоров`я, постійно звертається до спеціалістів.

Також наголошує, що саме подані уточнення (збільшення позовних вимог) стали у основу прийнятого рішення, де батько отримує собі всі святкові дати, вихідні дні, наголошуючи, що нібито виховання дитини, це завжди для нього має бути весело, святково, у дитячих центрах та майданчиках, забуваючи, або навіть не здогадуючись, що забезпечення дитині нормального розвитку, як психічного так і фізичного є режим, дотримання режиму сну, їжі, дозвілля, виховання є рутина, яка забезпечує дитину почуттям спокою.

Позивач є військовослужбовець і майже постійно знаходиться на службі, а тому такий графік, який було встановлено судом практично не зможе виконати і вимушений буде дитину залишати стороннім особам.

ОСОБА_1 має проблеми зі слухом, а син мовленнєві порушення, батько не завжди може його почути та зрозуміти, що дитина бажає.

Працівники служби опіки та піклування жодного разу не спілкувалися із дитиною, мотивуючи це тим, що у них відсутній психолог у штаті, тому провести належну бесіду і встановити контакт з дитиною немає кому.

Вважає, що побачення в адаптаційний період мають відбуватися виключно з її присутністю, щоб допомогти дитині спілкуватися з максимальним врахуванням особистих потреб.

Відзив

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, сторона позивача подала відзив, яким вказує, що неврологічні відхилення дитини, на які посилається відповідач в апеляцій скарзі, не лікуються шляхом обмеженням спілкування дитини з батьком чи вилученням її з соціуму, як це робить відповідач.

Висновок органу опіки та піклування, а також рішення суду в частині встановлення побачень батька без присутності матері та не в її помешканні, обумовлений необхідністю врахування якнайкращих інтересів дитини.

Матеріали справи свідчать про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП та ст.173-2 КУпАП, що підтверджує глибинний конфлікт між сторонами, який відповідач вирішує шляхом створення позивачу перешкод в спілкуванні з дитиною, фактично з`ясовує свої особисті стосунки з колишнім чоловіком, позбавляючи його можливості бачити дитину, при цьому поводиться неадекватно. Така поведінка матері вкрай негативно впливає на психологічний стан дитини, у зв`язку з чим органом опіки навіть обговорювалося питання тимчасового вилучення дитини з сім`ї матері. Дані факти відображені у висновку органу опіки та піклування від 16.04.2024р №122/9/10/3.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5 , яка приймала участь в судових засіданнях, послідовно підтримувала позицію органу опіки та піклування в цій частині, пояснюючи, що представники Служби по правам дітей неодноразово намагалися врегулювати спір, але були свідками маніпулятивної та провокативної поведінки матері дитини та дійшли остаточного висновку про те, що спілкування дитини з батьком в присутності матері є категорично неможливим та спричинятиме шкоду саме дитині, що не відповідає її інтересам.

Незгода відповідача з визначеним судом графіком спілкування, необхідністю повідомляти про стан здоров`я тощо, викликана не піклуванням про інтереси дитини, а виключно категоричним небажанням виконувати рішення суду. Повідомлення батьку про важливі факти із життя дитини не можна розцінювати як обтяжливе зобов`язання.

Суд першої інстанції, встановлюючи порядок побачень батька з сином, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та нормах чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з своїм сином, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, дійшов правильного висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої сина з батьком відповідає його інтересам.

При цьому, в затвердженому графіку побачень, суд першої інстанції встановив поступове збільшення часу побачень, що надасть можливість встановити міцний психологічний контакт дитини з батьком та забезпечить постійну присутність батька в житті дитини, що лише сприятиме нормальному розвитку дитини та адаптації у соціумі.

Рух справи

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2025 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі визначено суддю Дьомич Л. М., склад колегії суддів судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 07 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року залишено без руху; запропоновано скаржниці у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду виправлену апеляційну скаргу, у якій вказати правильне найменування третьої особи у справі, а також копії виправленої скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року; встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 23 липня 2025 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 00 хвилин 23 вересня 2025 року.

Згідно з ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 вересня 2025 року розгляд даної справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції за участю позивача ОСОБА_1 та представника позивача - адвоката Гулян Яніни Вікторівни поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів адвоката Гулян Яніни Вікторівни.

У встановленому процесуальним законом порядку учасників справи повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с 235-238 т. 2).

Позивачеві та третій особі судову повістку доставлено до електронного кабінету 24 липня 2025 року (а.с. 235,236 т.2).

Поштове відправлення 217, вкладенням у яке була судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання, повернулось до Кропивницького апеляційного суду 31 липня 2025 року з відміткою поштового відділення «одержувач відсутній за вказаною адресою» (а. с. 237-238 т.2), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є доказом належного інформування учасників справи про дату, час і місце розгляду справи.

Від представника третьої особи надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути дану справу без участі представника органу опіки та піклування; рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року підтримує (а.с. 243-244 т.2).

У судовому засіданні 23 вересня 2025 року апеляційний суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що проголошення судового рішення у справі відбудеться 06 жовтня 2025 року о 12 годині 30 хвилин.

Позиція сторін у суді апеляційної інстанції

ОСОБА_2 та її адвокат Урсаленко К.О. підтримали доводи оскарження, спростовували висновки суду, просили про скасування судового рішення та ухвалення нового, яке б відповідало в повній мірі інтересам малолітньої дитини.

ОСОБА_1 та його адвокат Гулян Я.В. заперечували щодо доводів апеляційної скарги, наполягали на залишенні судового рішення без змін.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Факти встановлені судом

Сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (том1 а.с.9).

Дитина проживає разом з матір`ю.

З 21.07.2021 року по 08.05.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/480/23 від 05.04.2023 року розірвано (том1 а.с.11-12).

З довідки Олександрійського ВДВС виходить, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 70409065 з примусового виконання виконавчого листа №398/3360/22, виданого 01.11.2022 року Олександрійським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2022 року і до повноліття дитини, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника копію якої направлено за місцем проходження служби ОСОБА_1 . Заборгованість зі сплати аліментів, станом на 27.10.2023 року відсутня (том1 а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 15.12.2022 року №611 визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з сином без присутності матері кожної І та ІІІ суботи місяця з 10:00 год. до 12:00 год, кожної ІІ та ІV неділі місяця з 16:00 год. до 18:00 год., з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини. Строк дії рішення - півроку (том1 а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 15.06.2023 року №322 було визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з сином кожної суботи місяця з 10:00 год. до 17:00 год. У разі неможливості побачень з дитиною в суботу, яке пов`язано з військовою службою, перенести побачення на неділю, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини (том1 а.с.14).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 12.10.2023 року №595 внесено зміни до п.1 Рішення виконавчого комітету міської ради від 15.06.2023 року №322 та викладено його в наступній редакції: «визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з сином без присутності матері кожної суботи місяця з 10:00 год. до 17:00 год. У разі неможливості побачень з дитиною в суботу, яке пов`язано з військовою,службою, перенести побачення на неділю, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини» (том1 а.с.15).

Дане рішення сторонами не виконується.

З акту обстеження умов проживання від 18.01.2024 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що відповідач створив належні умови для виховання та розвитку дитини (том1 а.с.88).

ОСОБА_1 подав заяви до служби у справах дітей та Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за замістом про ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення виконкому Олександрійської міської ради «Про участь у вихованні дитини» (том1 а.с.18-22, 90-95, 100-106, 221-225).

За невиконання рішення виконкому Олександрійської міської ради «Про участь у вихованні дитини» ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (том1 а.с.231-232, том 2 а.с.78-83).

ОСОБА_1 перебуває на обліку служби первинного соціально-психологічного консультування осіб, які постраждали від домашнього насилля з 11.01.2024 року з приводу факту вчинення психологічного насильства колишньою дружиною ОСОБА_2 . Стосовно останньої винесено терміновий заборонний припис (том1 а.с.107, 108, 225).

Відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру відносно колишнього чоловіка, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (том1 а.с.226-230).

ОСОБА_2 перебувала на обліку служби первинного соціально-психологічного консультування осіб, які постраждали від домашнього насилля з 21.04.2022 по 24.10.2022 року з приводу факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 . Стосовно останнього винесено терміновий заборонний припис (том1 а.с.127, 128, 133).

Медичні документи дитини ОСОБА_6 , 2022 року народження (том1 а.с.23-27, 96-99, 129-132, 134-138, 161-163).

Свідок ОСОБА_7 , мати відповідачки, суду пояснила, що спочатку ОСОБА_8 йшов до батька мовчки, а з серпня 2023 року почав плакати. Після побачень поводився скуто, до вечора тримався за матір і не відпускав її. А після довготривалого побачення у дитини трусилися ручки і ніжки, з цього приводу мало місце звернення до психолога.

Норми права застосовані судом

Згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 3 ст.51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з принципом, викладеним в п.6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право кожної дитина на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до положень ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами 1 та 2 ст.159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Мотиви апеляційного суду

Спір між сторонами виник з приводу участі батька, позивача у справі, у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 заявив вимогу про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та просить визначити порядок зустрічей з сином.

ОСОБА_10 2022р.н, після розлучення батьків, проживає з матір`ю, відповідачкою у справі. Докази у справі свідчать про суперечливість та конфліктність відносин сторін.

Суду надані численні докази, у тому числі і адміністративні провадження стосовно сторін, що підтверджують наявний спір між батьками щодо дитини.

Згідно вищенаведених норм сімейного законодавства мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 ст. 9 «Конвенції про права дитини» визнано право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Звернення до суду відбулося у листопаді 2023 року, на той час сину сторін ОСОБА_8 було менше двох років. Як з`ясовано та доводиться належними доказами, позивач відстоював право на виховання та спілкування з дитиною, неодноразово звертався до органу опіки та піклування, правоохоронних органів з метою врегулювати конфліктну ситуацію, що виникла з відповідачкою, визначити порядок зустрічей з сином.

Орган опіки та піклування приймало декілька рішень за зверненням позивача.

Так, рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 12.10.2023 року №595 внесено зміни до п.1 Рішення виконавчого комітету міської ради від 15.06.2023 року №322 та вирішено «визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з сином без присутності матері кожної суботи місяця з 10:00 год. до 17:00 год. У разі неможливості побачень з дитиною в суботу, яке пов`язано з військовою службою, перенести побачення на неділю, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини».

Висновком органу опіки та піклування від 16.04.2024р за №122/9/10/3 визначена участь батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з сином без присутності матері, не за місцем проживання дитини та матері, кожної середи та суботи з 10.00. до 15.00. У разі неможливості побачень, перенести побачення на наступний день, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини.

Колегія суддів акцентує увагу, що враховуючи вік дитини, її психоемоційний стан та інші обов`язкові обставини, що підлягають з`ясуванню та прийняттю, у суду першої інстанції не було підстав для відступу від цього висновку, при явному обґрунтованому запереченні матері дитини, та письмових доказах в обґрунтування позиції сторони.

Як вказує позивач ОСОБА_1 , жодне рішення органу опіки та піклування відповідачкою не виконувалося, що змусило його звернутися до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 не визнала мотиви позову, однак погодилася під час розгляду справи про наступний графік побачень сина та батька: кожної середи місяця з 15:00 до 17:00 годин та кожної суботи місяця з 10:00 до 12:00 годин за її присутності та з урахуванням стану здоров`я дитини.

Свою позицію і запропонований порядок пояснила виключно станом здоров`я дитини, своїми побоюваннями щодо безпеки сина та належного догляду за ним, враховуючи вік ОСОБА_8 , його прив`язаність до матері, а також стан хлопчика після побачень з батьком. Звертала увагу на особливості здоров`я позивача, знижений слух та дитини, який не може виказати свої потреби та бажання.

Згідно консультації лікаря від 08 грудня 2023р у дитини ОСОБА_6 астено-невротичний синдром, затримка мовлення, рекомендовано режим дня, соціалізація дитини, прийом препаратів. (а.с.78). Психологічним заключенням, складеним практикуючим психологом ОСОБА_11 17.04.2024 року, у дитини підтверджено високий ступінь емоційної прив`язки до матері, стан особистої тривожності знизився. Рекомендовано стан спокою.

Стороною позивача надана рецензія на психологічне заключення ОСОБА_12 , практикуючого психолога закладу дошкільної освіти.

Суд першої інстанції дослідивши обставини справи, надані докази, у тому числі вищевказані медичні заключення та психолога (належним чином засвідченим), виснував, що на час актуальності цих доказів, дитині було трохи більше двох років, що природно передбачає особливу емоційну прив`язаність до матері, з якою він постійно проживає, однак вказане не зменшує право дитини на спілкування з батьком. Тому, враховуючи інтереси дитини, її вік та розпорядок дня, визначив спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, задовольнивши позовні вимоги, які повністю відмінні від запропонованого порядку органом опіки та піклування та первісно заявлених.

Так, місцевий суд встановив: необмежено, засобами телефонного чи електронного зв`язку; кожен вівторок та четвер з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв, без присутності матері дитини, з правом зустрічати (забирати) дитину з навчального закладу, місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини (на ігрових майданчиках, в парках, дитячих розважальних закладах, за місцем проживання батька, інше); перші дванадцять зустрічей кожної І та ІІІ суботи місяця з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв, без присутності матері дитини, з правом супроводжувати дитину на додаткові факультативи, секції, гуртки (в разі наявності), місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини та графіку відвідування додаткових занять. В подальшому кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом супроводжувати дитину на додаткові факультативи, секції, гуртки (в разі наявності), місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини та графіку відвідування додаткових занять; у період хвороби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її фактичного знаходження (проживання, лікування). Тобто у випадку проходження дитиною, за направленням лікаря, стаціонарного/санаторно-курортного лікування в медичному, санаторно-курортному, лікувально-профілактичному чи іншому закладі, що фактично перешкоджає побаченню з батьком та проведення часу за місцем мешкання останнього, батько має право відвідувати дитину за місцем її фактичного знаходження (проживання, лікування); надати можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з сином не менше двох годин протягом дня у день народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 , у день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , в день народження дідуся ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в день народження бабусі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) на ігрових майданчиках, в парках, дитячих розважальних закладах, за місцем проживання батька, інше; після досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чотирирічного віку, проведення канікулярних та святкових днів з можливим виїздом дитини в супроводі батька за межі міста Олександрія Кіровоградської області на відпочинок, або за місцем проживання батька, з можливістю залишити дитину на ночівлю, за відсутності заперечень дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Деталі зустрічей попередньо узгоджувати (не менше ніж за добу) з матір`ю ОСОБА_2 , за відсутності заперечень дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням стану здоров`я дитини, графіку відвідування закладів освіти та гуртків, інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам. У випадку хвороби дитини, що перешкоджає побаченню з батьком на період лікування за висновком лікаря, визначений день побачення переноситься на найближчий вихідний день після одужання дитини.

Колегія суддів не погоджується з визначеним порядком участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, за наступного.

По-перше, за ч.ч. 4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування виключно діє в інтересах дитини захищаючи її права та забезпечуючи благополуччя при вирішенні питань, пов`язаних із сімейними відносинами, опікою, вихованням та майном дитини, а також контролюючи дотримання її законних прав. Діяльність органу опіки та піклування базується на принципах захисту прав дитини та забезпеченні її найкращих інтересів, що закріплено у законодавстві України. Представник даної особи приймав участь у справі, переважно погоджувався з позицією позивача, суду наданий відповідний висновок. При цьому на змінені у травні 2025року представник органу опіки та піклування відношення не виказав, в засіданні 19.05.2025 року участі не приймав.

Згідно наведених норм права, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, а також якщо він суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування від 16.04.2024р за №122/9/10/3 враховує обов`язкові обставини, що підлягають з`ясуванню та врахуванню, відтак у суду першої інстанції не було підстав для повного відступу від цього висновку, при активних вмотивованих запереченнях матері дитини.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 просила, задля безпеки та здоров`я дитини, зустрічі сина з батьком визначити за її присутності.

В апеляційній скарзі відповідачка наполягала на безпідставність прийнятих судом уточнень до позову у вигляді клопотання, поданих незадовго до ухвалення судового рішення, що порушує вимоги процесуального законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що змінені у травні 2025р позовні вимоги, є абсолютно відмінними від первісно заявлених, графік побачень позивача з сином заявлений у новій редакції, переважно покладений в основу судового рішення.

Зміни позову, які подані у вигляді клопотання, по суті є новими вимогами, заявлені як «уточнення позову», суперечить вимогам ст.49 ЦПК. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (наприклад, постанова Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17).

Подаючи вказані заяви до суду позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, зокрема щодо часу їх подання, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Суд першої інстанції на вказані положення права не звернув уваги, прийняв зміни позову, які переважно поклав в основу судового висновку.

Разом з тим, вказане процесуальне порушення не є підставою для скасування судового рішення, ст. 376 ЦПК.

Натомість, колегія суддів, у зв`язку з невідповідністю висновків місцевого суду обставинам справи, а також неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, дійшла висновку про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, за наступного.

Права батьків є абсолютно рівними, при цьому визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд не тільки враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а першочергово принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, який за своєю природою та важливістю переважає інтереси батьків.

Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2024 року у справі № 148/382/20 наголосив, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини є суперечливим, складним у виконанні, що породжуватиме постійні конфлікти і усугубляти і так непрості відносини сторін. Очевидно, що відносини сторін мають «негативний» характер, переживають не найкращі часи. Тому будь-яке рішення, де наявний тривалий конфлікт між батьками, не обійде дитину, емоційно впливатиме, тим більше такого маленького віку.

Так, щодо висновку суду, за наслідком часткового задоволення позовних вимог про порядок зустрічей: «необмежено, засобами телефонного чи електронного зв`язку». По-перше, такої вимоги не заявлялося позивачем, що є порушенням вимог ч.1 ст. 13 ЦПК, а в порядку ч.2 ст.13 ЦПК суд не навів жодного обґрунтування застосування такого заходу в інтересах дитини. Дитині на час ухвалення оскаржуваного рішення виповнилося три роки, у суді з`ясовано, що хлопчик в силу віку не користується гаджетами, це непритаманне його віку.

Наступне: відвідування батьком дитини «у період хвороби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем його фактичного знаходження (проживання, лікування)». Як вище зазначено сторони тривало перебувають у стані конфлікту, що доводиться об`єктивними доказами встановленими судом, зокрема за місцем проживання відповідачки, може бути доречним лише за згодою матері дитини, з ким проживає дитина.

Наступні позиції: щотижневе спілкування позивача з сином такі як вівторок та четвер з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом зустрічати (забирати) дитину з навчального закладу, місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини (на ігрових майданчиках, в парках, дитячих розважальних закладах, за місцем проживання батька, інше); перші двадцять зустрічей кожної І та ІІІ суботи місяця з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом супроводжувати дитину на додаткові факультативи, секції, гуртки (в разі наявності), місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини та графіку відвідування додаткових занять; в подальшому кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері дитини, з правом супроводжувати дитину на додаткові факультативи, секції, гуртки (в разі наявності), місце побачень визначити з урахуванням інтересів дитини та графіку відвідування додаткових занять; не менше двох годин протягом дня у день народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 , у день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , в день народження дідуся ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в день народження бабусі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) на ігрових майданчиках, в парках, дитячих розважальних закладах, за місцем проживання батька, інше. А після досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чотирічного віку, проведення канікулярних та святкових днів з можливим виїздом дитини в супроводі батька за межі міста Олександрія Кіровоградської області на відпочинок, або за місцем проживання батька, з можливістю залишити дитину на ночівлю, з врахуванням стану здоров`я дитини, графіку відвідування закладів освіти та гуртків, інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам. А у випадку хвороби дитини, що перешкоджає побаченню з батьком на період лікування за висновком лікаря, визначений день побачення переноситься на найближчий вихідний день після одужання дитини.

Суд, погоджуючись з таким порядком, мав би дотримуватися розумного балансу, приймаючи до уваги особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров`я, врахувати режим дня, режим харчування, відпочинку, правил безпеки та інші обставини, що мають істотне значення. Такий порядок обов`язково створюватиме нові конфлікти батьків, що впливатиме на дитину.

Встановлений порядок зустрічей протягом робочого тижня, явно співпадає з робочим графіком позивача та перебування дитини у дитячому закладі, що вочевидь не слугуватиме інтересам дитини та його розпорядку, дозвіллю, спілкування з однолітками, тощо. Графік зустрічей у державні, релігійні,сімейні свята та на канікули (майбутні верогідно), не враховують, що дитина постійно проживає з матір`ю, в силу віку особливо прив`язана до неї, саме відповідачка повністю організовує і дотримується життєвих потреб дитини.

Колегія суддів зауважує, що графік побачень батька з дитиною має бути за обов`язкової присутності матері, а в подальшому з урахуванням дорослішання дитини, для налагодження якісного контакту батька з дитиною та для забезпечення соціальної ролі батька в житті сина, за погодженням сторін та позитивного настрою дитини, такі зустрічі можуть відбуватися без матері.

Відсутність матері під час зустрічей батька з сином, в сьогоденні, матиме негативний вплив на психологічний стан дитини, коли він не буде відчувати себе у безпеці, тому на даному етапі, враховуючи вік дитини та його емоційне здоров`я, об`єктивно неможливо прийняти інше рішення.

Колегія суддів, визначаючи спосіб та участь батька у вихованні та спілкування з сином, враховує вікові особливості дитини та, попри позитивний висновок органу опіки та піклування щодо вирішення позовних вимог батька, все ж вважає визначити спосіб спілкування дитини за порядком наближеним до висновку органу опіки та піклування, але за обов`язкової присутності матері під час зустрічей, таким чином відхилити надмірні вимоги позивача.

Зустрічі батька з сином у бажаному позивачем порядку, без участі матері, негативно впливатиме на дитину, отже не сприятиме його інтересам.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною є неприпустимим формальний підхід, безумовне погодження з позицією сторони, оскільки інтереси дитини превалюють.

Суд першої інстанції безпідставно вважав, що хлопчик морально готовий для безпосереднього контакту з батьком без посередництва матері.

В силу свого віку та особливостей розвитку, дитина в такому віці не може бути залишена на тривалий час без нагляду та присутності матері, тому колегія суддів встановлює позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, який передбачає присутність матері. У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову, зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 та визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 наступним чином:

-побачення кожної суботи місяця з 10.00 годин до 13.00 годин за присутності матері. У разі неможливості побачень з дитиною в суботу, яке пов`язане з несенням військової служби позивачем, перенести побачення на неділю, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини;

-побачення кожної середи місяця з 15:00 до 18 :00 годин за присутності матері, у разі неможливості побачень з дитиною в середу, яке пов`язано з військовою,службою, перенести побачення на четвер, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини.

Визначений спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах за погодженням обох батьків або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення оскільки остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою, залежить в тому числі і від вікових змін дитини, її розвитку та потреб. Батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати перш за все інтересам самої дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків.

Визначений колегією судів спосіб участі позивача у вихованні сина не є безумовним і може бути змінений за згодою сторін та першочергово бажання дитини залишатися з батьком у відсутності матері.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги.

Про судові витрати

Оскільки апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу, скасував судове рішення і новим рішенням частково задовольнив позов, предметом якого є немайнова вимога, відтак за наслідком пропорційності задоволених як вимог скарги так і позову, судові витрати залишити такими, що фактично понесені сторонами.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визначити порядок та спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 :

-побачення кожної суботи місяця з 10.00 годин до 13.00 годин за присутності матері. У разі неможливості побачень з дитиною в суботу, яке пов`язане з несенням військової служби позивачем, перенести побачення на неділю, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини;

-кожної середи місяця з 15:00 до 18:00 годин за присутності матері, у разі неможливості побачень з дитиною в середу, яке пов`язано з військовою,службою, перенести побачення на четвер, з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний

: