Справа № 346/4004/20
Провадження № 4-с/346/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Урбанович І.Д.

представника заявника Репала О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Репалом Олексієм Олександровичем, на постанову приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра Олега Вікторовича про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

в скарзі представник заявника зазначає, що на виконанні у вказаного виконавця перебуває виконавче провадження №78423313 про примусове виконання рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Укрсиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з відкриття карткового рахунку №0 від 13.02.2020 року в загальному розмірі 132 758,35 грн., визначену станом на 11.09.2020 року. 27.08.2025 року ОСОБА_1 випадково дізналась про існування відкритого виконавчого провадження, а наступного дня отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 року.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, згідно з даними виконавчого листа від 13.07.2021 року строк пред`явлення його до виконання до 13.07.2024 року; заява про відкриття виконавчого провадження датована 09.06.2025 року, тобто її подано після спливу строку пред`явлення виконавчого документа. Крім того, у заяві про відкриття виконавчого провадження боржником вказано ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , аналогічні дані вказані й у постанові про відкриття виконавчого провадження, що не відповідає її даним, а стягувачем є АТ Укрсиббанк , при цьому із заявою про відкриття виконавчого провадження звернулось ТОВ Верра Фінанс , однак, виконавцю не надано підтверджуючих документів щодо факту заміни стягувача ( кредитора ). Вважає, що відсутні будь-які законні підстави відкриття вказаного виконавчого провадження. Оскільки ОСОБА_1 дізналася про наявність відкритого щодо неї виконавчого провадження лише 28.08.2025 року та цього ж дня отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, строк на оскарження останньої нею не пропущено.Тому представник заявника просить скасувати вищевказану постанову про відкриття виконавчого провадження.

03.09.2025 року представник ТОВ Верра Фінанс через систему Електронний суд подала до суду відзив на скаргу, в якому зазначила, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за вищевказаним договором від 13.02.2020 року в загальному розмірі 132 758, 35 грн. та 2 102 грн. судових витрат. Ухвалою вказаного суду від 10.05.2023 року замінено стягувача АТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Верра Фінанс» щодо виконання рішення цього ж суду від 09.06.2021 року. 20.06.2025 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №78423313. Боржник вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання стягувачем пропущений, однак, це спростовується тим, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року запроваджено в Україні воєнний стан, який не припинено та не скасовано. Законом України «Про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" № 2129-IX від 15.03.2022 року доповнено розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" пунктом 10-2, в якому, зокрема, містилася норма про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. У постанові від 15.03.2023 року в справі № 260/2595/22 Верховний Суд зазначив, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання». Таким чином, якщо закінчення строку пред`явлення виконавчого документа припало на період воєнного стану, виконавець має приймати такий виконавчий документ до виконання без звернення стягувача до суду за поновленням строку його пред`явлення. Крім того, наявність в процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, помилок не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Тому просить в задоволенні скарги відмовити (том 2, а.с. 141-145).

08.09.2025 року представник заявника, адвокат Репало О.О. через систему Електронний суд подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що виконавчий лист видано у 2021 році до введення воєнного стану на території України; заміна стягувала відбулась у травні 2023 року, тобто через тривалий період після введення воєнного стану, а звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження - у травні 2025 року. Наведете підтверджує об`єктивну можливість стягувача звертатися до установ із процесуальними документами, незалежно від факту існування режиму воєнного стану. Бездіяльність стягувача, яка полягала у незверненні до виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження є умисною та недобросовісною, вчиненою з метою подальшого звернення до суду із заявою про стягнення інфляційних чи інших втрат у зв`язку із тривалою несплатою боргу божником чи з іншою корисливою метою. Крім того, жодних доказів про те, що невірно вказані дані боржника є зазначеними помилково чи виправлено будь-які описки, не надано (том 2, а.с. 149-152) .

08.09.2025 року представник ТОВ Верра Фінанс через систему Електронний суд подала до суду письмові заперечення, в яких вказала, що 10.08.2021 року державним виконавцем ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП 66450621 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Укрсиббанк заборгованості в розмірі 132 758,35 грн. за виконавчим листом №346/4004/20. 25.11.2022 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу у зв`язку з неможливістю встановити особу боржника, з`ясувати його місце проживання. Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відраховувати з 25.11.2022 року. Тому просить в задоволенні скарги відмовити.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Репало О.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, вказаних у скарзі.

Представник ТОВ Верра Фінанс та приватний виконавець Кушнір О.В. в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомила, від них не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності.

Згідно з ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши вказаного учасника, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 451 вказаного Кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року в цивільній справі № 346/4004/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0 від 13.02.2020 року в загальному розмірі 132 758, 35 грн. та 2 102 грн. судових витрат (том 1, а. с. 200-203).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.05.2022 року рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0 від 13.02.2020 року в розмірі 99 799,18 грн. (основна сума кредиту), 32 848,51 грн. (проценти за користування кредитними коштами ), а всього 132 647,69 грн.; в іншій частині рішення залишено без змін (том 2, а. с. 70-74).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 10.05.2023 року замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Верра Фінанс» щодо виконання рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року в справі №346/4004/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0 від 13.02.2020 року, з урахуванням постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 10.05.2022 року, в загальному розмірі 132 647, 69 грн. ( том 2, а.с. 110-111).

На виконання даного рішення Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 13.07.2021 року видано відповідний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Укрсиббанк заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку в загальному розмірі 132 758,35 грн.; строк пред`явлення виконавчого листа до 13.07.2024 року ( т. 2, а.с. 128 ).

25.11.2022 року державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції ( м. Івано-Франківськ ) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце його проживання або місце знаходження (том 2, а.с. 161 ).

Згідно з копією заяви про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2025 року представник ТОВ Верра Фінанс як стягувач звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра О.В. щодо прийняття до примусового виконання вказаного виконавчого листа (том 2, а.с. 129 ).

20.06.2025 року вказаним приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78423313 щодо виконання вищевказаного виконавчого листа (том 2, а.с. 131 ).

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1-3 ст. 11 зазначеного Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з вимогами п. 1 ч.1, ч.5 ст.26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1, 2, 4, 5 ст. 12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, законом визначено трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, який, за загальним правилом, розпочинається з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Водночас, 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який в подальшому продовжувався Указами Президента України та діє на час розгляду скарги.

Разом з цим, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 березня 2023 року в справі №260/2595/22, від 03 серпня 2023 року в справі №420/10415/22.

Таким чином, виходячи із дослідженого, оскільки трирічний строк пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа від 13.07.2021 року на час введення в Україні воєнного стану не закінчився та вважається перерваним до скасування або припинення воєнного стану в Україні, а також враховуючи, що вказаний виконавчй документ повертався стягувачу згідно з вищезазначеною постановою державного виконавця від 25.11.2022 року, у зв`язку з чим строк пред`явлення його до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, суд дійшов висновку що дії приватного виконавця щодо прийняття вказаного виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження, а також постанова про відкриття виконавчого провадження повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги скарги є безпідставними.

Отже, за встановлених обставин, в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 352-355, 447-1-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_1 , поданої адвокатом Репалом Олексієм Олександровичем, на постанову приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра Олега Вікторовича про відкриття виконавчого провадження, - відмовити у зв`язку з безпідставністю поданої скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.