Справа № 212/8848/25
У Х В А Л А

29 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Швець М. В. по отриманні матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з успадкованого майна,

встановила таке.

У провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла зазначена заява.

Ознайомившись із нею, суддя дійшла висновку про те, що заявлений позов має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного, з огляду на таке.

Відповідачем у справі заявлений Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі «Покровський ВДВС у місті Кривому Розі»), який є суб`єктом владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства. Обґрунтований позов наявністю перешкод у спадкуванні будинку, що належала батькові позивача ОСОБА_2 . Арешт був накладений у 2009 році на будинок батька в м. Кривий Ріг на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ853217. Про саме виконавче провадження нічого невідомо: невідомий стягувач; невідомий виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Водночас очевидним є те, що заявлений ОСОБА_1 відповідач - Покровський ВДВС у місті Кривому Розі, накладаючи арешт на будинок, діяв як суб`єкт владних повноважень.

За визначенням ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі «КАС України») суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Накладаючи арешт, Покровський ВДВС у місті Кривому Розі здійснював саме публічно-владні управлінські функції, якими наділений відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Про це свідчить і лист зазначеного органу від 06.05.2025.

За визначенням ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Предмет та підстави поданого ОСОБА_1 позову свідчать про те, що спір не приватно-правовий. Арешт на житло, про яке йде мова у позові, накладений у 2009 році; матеріали не збереглися. Інформація про виконавче провадження, в якому було накладено арешт, у Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не зберіглася (в тому числі в Автоматизованій системі виконавчих проваджень). Стягувач у цьому виконавчому провадженні невідомий (саме він би міг бути відповідачем у цивільному спорі).

Наведене свідчить про те, що мова йде про публічно-правовий спір.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Розділ VII ЦПК України «СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ» передбачає можливість звернення сторони виконавчого провадження до суду зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права (ст. 447-1 ЦПК України). Така скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 448 ЦПК України). Отже, зазначені положення ЦПК України щодо контролю за виконанням судових рішень не застосовні до ситуації позивача.

Суддя також враховує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

У порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшла висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 , заявлені у цій справі, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим слід відмовити у відкритті провадження.

Керуючись статтями 186, 260, 261 ЦПК України, суддя

постановила таке.

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з успадкованого майна.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Також роз`яснити позивачу, що сплачений ним судовий збір може бути повернутий у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції за його клопотанням (п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею; може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 29 вересня 2025 року.

Суддя М. В. Швець