ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5129/24
Провадження № 2/362/593/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретарів Тельнової О.О., Маслюк О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тертя особа: Київський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Переяслав» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,
У липні 2024 року начальник Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області Дубоділ В. звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути аліменти з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановити загальний розмір аліментів на трьох дітей в сумі 8955,00 грн. із розрахунку: на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 3196,00 грн., на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3196,00 грн., на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 2563,00 грн.
Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 2010 року. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є, відповідно, матір`ю та батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , де власне проживає та зареєстрована мати дітей ОСОБА_1 .
Батько дітей ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Батьки Відповідач та Відповідач 2 не виконують свої обов`язки по вихованню дітей, що підтверджується наступними доказами та обставинами: Рішенням Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 07.04.2021 року №70-05 було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю. Діти ОСОБА_3 , ОСОБА_3 наказами служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради від 07.04.2021 № 59 та № 60 відповідно були поставлені на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування. 13.04.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 наказом Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» від 13.04.2021 року №13, відповідно направлення №32 від 12.04.2021 року Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації та Наказів Служби № 61 та № 62 від 13.04.2021 року були зараховані до спискового складу вихованців Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків».
19.11.2021 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 362/1882/21 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було відібрано у батьків без позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 .
Рішенням Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 26.01.2022 року № 28-03 та 29-03 малолітнім дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

25.02.2022 року наказом служби № 11 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2022 року у справі № 362/778/22 було винесено рішення про повернення дітей матері ОСОБА_1 .

Однак, будь-якого рішення щодо повернення дітей батьку ОСОБА_2 не приймалося.

За наслідками рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2022 року у справі №362/778/22 Виконавчий комітет Глевахівської селищної ради приймає рішення №129-13 та 130-13 від 31.08.2022 року про визнання таким, що втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування, щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3

11.04.2023 року до Служби надійшло повідомлення від КЗ ГСР «Глевахівский центр надання соціальних послуг» №78 щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 .

Службою спільно з КЗ ГСР «Глевахівським центром надання соціальних послуг» 11.04.2023 року було обстежено умови проживання ОСОБА_1 та з`ясовано, що умови проживання незадовільні, будинок потребує ремонту, складається з 2 кімнат, в будинку брудно, речі розкидані та брудні, продукти для повноцінного харчування дітей відсутні; також під час обстеження було з`ясовано, що дітей вдома немає і вони вже третю добу перебувають в будинку сторонніх осіб без нагляду матері, про що було складено Висновок оцінки потреб сім`ї.

Враховуючи всі обставини малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 були тимчасово влаштовані в КНП «Васильківської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування» Васильківської міської ради для обстеження.

Наказами служби від 11.04.2023 року №18, №19, №20 малолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей сиріт, дітей позбавлення батьківського піклування.

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 тимчасово влаштований в сім`ю родичів знайомих ОСОБА_7 , відповідно до Наказу служби № 21 від 11.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 та Акту про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів, якими у неї вклалися близькі стосунки від 11.04.2023, Заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 11.04.2022 року.

Виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради було прийнято Рішення №60-06 від 21.04.2023 року про негайне відібрання дітей у матері у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю.

21.04.2023 року Наказами Служби №24 та №25 малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , тимчасово було влаштовано в сім`ю ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

З 01.12.2023 року Наказами Служби №62 та №62 малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовано до Київський обласний центр соціально- психологічної реабілітації «Переяслав».

Листом від 25.04.2024 року №203 Київський обласний центр соціально- психологічної реабілітації «Переяслав» повідомляє, що за час перебування дітей у закладі батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жодного разу їх не відвідували.

Рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 26.06.2024 року № 159-12 «Про доцільність позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей» було затверджено новий висновок органу опіки і піклування з урахуванням нових обставин, в якому виконавчий комітету Глевахівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Усе вище зазначене підтверджує той факт, що батьки не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, у зв`язку із цим позивач в інтересах дітей вважає за доцільне позбавити Відповідачів батьківських прав та прийняти рішення про стягнення з Відповідачів аліментів на користь дітей.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбель М.М. від 26.07.2024 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (а.с.108).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025 року у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_10 , справа передана на розгляд головуючому судді Лебідь-Гавенко Г.М.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (а.с. 137).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2025 року прийнято до розгляду заяву начальника Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області Карповець С. про зміну предмету позову, а саме про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути аліменти із ОСОБА_1 8955,00 грн. із розрахунку: на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 3196,00 грн., на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3196,00 грн., на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 2563,00 грн. Стягнути аліменти із ОСОБА_2 на двох дітей в сумі 6392 грн. із розрахунку на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 3196,00 грн., на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3196,00 грн (а.с. 168-169).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду із викликом дітей для з`ясування їх думки (а.с. 183-184).

Представники Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області - Авраменко О.Е., ОСОБА_11 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, оскільки батьки самоусунулись від виховання дітей, життям дітей не цікавляться, діти вдруге вже були вилучені із сім`ї та влаштовані у Київський обласний центр соціально- психологічної реабілітації «Переяслав» де і перебувають. Батьки їх не відвідують. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися судом не одноразово належним чином, але повертаються конверти з відміткою «адресат відсутній», а також у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, як і не направили відзив на позовну заяву.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

Представник Київського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Переяслав» в судове засідання не з`явився, але направила психолога у супроводі дітей.

Психолог ОСОБА_12 в судовому засіданні позов підтримала, вказуючи що батьки не займаються дітьми, не надають потрібної уваги і не відвідують їх, а діти потребують постійно уваги та підтримки.

Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що з батьками спілкується мінімально, батько іноді телефонує, мати не телефонує і не приходить. Він розуміє наслідки позбавлення батьківських прав, просить позов задовольнити для подальшої допомоги у навчанні.

Малолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, в яких вказала що проживає в реабілітаційному закладі «Переяслав», навчається в 6 класі. З татом спілкується лише телефоном, з мамою контакту не підтримує, вона лише один раз приїжджала, з днем народження її не вітають.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи думку неповнолітніх дітей, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 06.04.2010 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.26).

Від шлюбу у сторін народився ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками яких є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с.16, 18, 112).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , батьками якого записані батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2024 року визнано громадянина України ОСОБА_7 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.148-153).

Рішенням Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 07.04.2021 року №70-05 було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю (а.с.28).

Наказами служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради від 07.04.2021 № 59 та № 60 діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були поставлені на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.29, 30).

13.04.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 наказом Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» від 13.04.2021 року №13, відповідно до направлення №32 від 12.04.2021 року Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради та Наказів Служби № 61 та № 62 від 13.04.2021 року були зараховані до спискового складу вихованців Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» (а.с.33, 35).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 року у справі № 362/1882/21 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було відібрано у батьків матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав (а.с.36-37).

Рішенням Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 26.01.2022 року № 28-03 та 29-03 малолітнім дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.38, 39).

25.02.2022 року наказом Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради № 11 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 (а.с.40).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2022 року у справі № 362/778/22 задоволено позов ОСОБА_1 та повернуто дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_1 (а.с.42-43).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради №129-13 та 130-13 від 31.08.2022 року про визнання таким, що втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування, щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с.44, 45).

11.04.2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради надійшло повідомлення від КЗ ГСР «Глевахівский центр надання соціальних послуг» №78 щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46).

Службою у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради спільно з КЗ ГСР «Глевахівським центром надання соціальних послуг» 11.04.2023 року було обстежено умови проживання ОСОБА_1 та з`ясовано, що умови проживання незадовільні, будинок потребує ремонту, складається з 2 кімнат, в будинку брудно, речі розкидані та брудні, продукти для повноцінного харчування дітей відсутні; також під час обстеження було з`ясовано, що дітей вдома немає і вони вже третю добу перебувають в будинку сторонніх осіб без нагляду матері, про що було складено Висновок оцінки потреб сім`ї, якій відповідачка ОСОБА_1 відмовилась підписувати (а.с.48, 49, 50).

Враховуючи всі обставини малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 були тимчасово влаштовані в КНП «Васильківської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування» Васильківської міської ради для обстеження, що підтверджується листом Глевахівської селищної ради від 11.04.2023 року (а.с.59).

Наказами служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради від 11.04.2023 року №18, №19, №20 малолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей сиріт, дітей позбавлення батьківського піклування (а.с.53-55).

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 тимчасово влаштований в сім`ю родичів знайомих ОСОБА_7 , відповідно до Наказу служби № 21 від 11.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 та Акту про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів, якими у неї склалися близькі стосунки від 11.04.2023, Заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 11.04.2022 року (а.с.52, 56-58).

Виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради було прийнято Рішення №60-06 від 21.04.2023 року про негайне відібрання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у матері ОСОБА_1 у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю (а.с.88).

Наказами служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради від 21.04.2023 року №24 та №25 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.90-91).

З 01.12.2023 року Наказами Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради №62 та №62 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово влаштовано до Київський обласний центр соціально- психологічної реабілітації «Переяслав» (а.с.96, 97).

Відповідно до листа Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Переяслав» від 25.04.2024 року №203 повідомляють, що за час перебування дітей у закладі батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жодного разу їх не відвідували (а.с.98).

Рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 26.06.2024 року № 159-12 «Про доцільність позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей» було затверджено новий висновок органу опіки і піклування з урахуванням нових обставин, в якому виконавчий комітету Глевахівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.100-104).

Як вбачається з характеристики вихованки КОЦСПРД «Переяслав» ОСОБА_13 прибула в Київський обласний центр 01.12.2023 року. Дівчинка має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Має розвинену пам`ять, увага стійка, до уроків готується систематично , проявляє інтерес до навчання. Має добрий загальний розвиток. Соціальна адаптованість на достатньому рівні, притаманне почуття гумору, невимушеність у спілкуванні, але також нестримність та легковажність. До виконання правил внутрішнього розпорядку закладу ставиться недбало. Імпульсивно реагує на зауваження. Перекладає відповідальність на інших. Має схильність казати неправду, щоб тільки виправдати себе. Присутня прихована агресія до однолітків, схильна до дрібних крадіжок (а.с.142).

Як вбачається із висновку психолога ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час влаштування у заклад одразу пішов на контакт, давав короткі відповіді на запитання. Особливого інтересу до співпраці не виявляє. В результаті первинної діагностики, визначили, що у хлопця рівень психічного і розумового розвитку відповідає віку. Мова розвинена, зв`язана, середній рівень словникового запасу. Загальна та мілка моторика розвинена. Мотивація направлена на розваги. Адекватно сприймає та цінує особливості свого «Я-образу» (а.с. 143-144).

Як вбачається із нотаріально посвідчених заяв батько ОСОБА_2 дає свою згоду на позбавлення батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.163-164)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України.

Так, згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

З огляду на зазначене, та встановлено в ході розгляду справи, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей; не створюють умов для отримання дітьми освіти; рішенням судів вже відбирали дітей без позбавлення батьківських прав, надаючи час їм змінити свою поведінку по відношенню до дітей, а також враховуючи нотаріальну заяву відповідача ОСОБА_2 , який не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не заперечували щодо позбавлення батьківських прав їх батьків, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення, а саме позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , відносно її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_2 , відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з цим, згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України).

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на користь опікуна (піклувальника), під опікою яких будуть перебувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , 06.11.2021 року із врахуванням на трьох дітей в сумі 7000,00 грн., адже цей розмір забезпечить загалом існування дітей, а з ОСОБА_2 на користь опікуна (піклувальника), під опікою яких будуть перебувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із врахуванням двох дітей у сумі 6 392 грн. адже цей розмір забезпечить загалом існування дітей, починаючи з 25.07.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що таке рішення в розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, є «законним», оскільки ґрунтується на нормах статей 164-166 СК України, відповідає «законній меті», оскільки спрямовано на захист прав і інтересів дітей, та є «необхідним у демократичному суспільстві», оскільки застосоване втручання з боку держави відповідає нагальній соціальній потребі та є пропорційним поставленій легітимній меті беручи до уваги, що врахування основних інтересів дітей є вирішальним чинником у кожній справі такого типу.

Згідно ст. 169 СК України суд роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідачів.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», статтями 150, 152, 155, 164, 166, 167, 171, 180, 182, 183 СК України, статтями 4, 12, 13, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 271, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Служби у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тертя особа : Київський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Переяслав» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 на користь опікуна (піклувальника), під опікою яких будуть перебувати діти, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , 06.11.2021 року в розмірі 7000,00 грн., щомісячно, починаючи з 25 липня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь опікуна (піклувальника), під опікою яких будуть перебувати діти, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 6 392 грн., щомісячно, починаючи з 25 липня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено 24.09.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко