Справа № 509/2253/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: представника позивача, адвоката Щепель В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області

про

зобов`язання видати розпорядження про виділення житла з метою його подальшої приватизації,-

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року позивачка звернулась до суду до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про зобов`язання видати розпорядження про виділення житла з метою його подальшої приватизації, в якому просила суд видати розпорядження щодо виділення їй, ОСОБА_1 , 1975 року народження, (склад сім`ї 4 чоловіка; сім`я загиблого, померлого) об`єкту нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 для подальшої реєстрації права власності на нього, та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її чоловік, ОСОБА_2 , перебував на квартирній черзі №2 Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області з 16 листопада 1999 року. Рішенням виконавчого комітету Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 «Про виділення соцжитла ж/м Озерки квітень 2008 року» йому була виділена квартира АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Наразі, позивачка, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації як член сім`ї загиблого ветерана війни за фактичним місцем проживання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Житлового кодексу Української РСР сім`ям воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняним до них у встановленому порядку особам, які потребують поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються у першу чергу.

У п. 29 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» зазначається, що у разі смерті громадянина, який перебував на квартирному обліку, за членами його сім`ї зберігається право дальшого перебування на обліку. Не зважаючи на це, квартиру під АДРЕСА_3 була передана гр. ОСОБА_3 в якості службового житла.

Відповідно до Інформаційної довідки щодо кількості учасників бойових дій на території інших держав, в тому числі тих, які стали інвалідами внаслідок контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, сімей, за якими згідно з чинним законодавством зберігається право подальшого перебування на квартирному обліку після смерті воїна інтернаціоналіста станом на 01 лютого 2014 року, ОСОБА_1 перебуває на відповідному квартирному обліку за номером 1.

Наразі, відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру під АДРЕСА_3 не зареєстровано за жодною особою (витяг сформовано 18.02.2019 року, заява з реєстраційним номером 32727088, заявник ОСОБА_4 ).

12.03.2019 року позивачка звернулася із заявою до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області з проханням видати розпорядження щодо виділення їй, ОСОБА_1 об`єкту нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , для подальшої реєстрації права власності на нього.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Втім, після спливу місячного строку з дня подання заяви вона не отримала ані повідомлення про результати її розгляду, ані повідомлення про необхідність встановлення більшого строку для розгляду її заяви.

Виходячи із ситуації, яка склалася, можна констатувати відмову Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області у задоволенні її заяви щодо першочергового забезпечення житлом у порядку квартирної черги та невизнання за нею відповідного права, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 лютого 2021 року залучено до участі у справі замість відповідача Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області його правонаступника Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області, у зв`язку з тим, що 22 грудня 2019 року відповідно до постанови Центральної виборчої комісії України від 11.10.2019 року №1921 в Авангардівській об`єднаній територіальній громаді Овідіопольського району проведені довибори депутатів ради у зв`язку із приєднанням до об`єднаної територіальної громади Новодолинської сільської територіальної громади. Означені довибори проведені в межах Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», результатом яких стало припинення повноважень Новодолинської сільської ради Овідіопольського району як органу місцевого самоврядування. 05.01.2021 року Авангардівською селищною радою прийнято рішення №183-VIII «Про затвердження передавального акту Новодолинської сільської ради», відповідно до пункту 2 якого Авангардівська селищна рада приймає від Новодолинської сільської ради майно, основні засоби, матеріальні активи та запаси, документи, що нагромадилися під час діяльності Новодолинської сільської ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимог підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду відзив, в якому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши представника позивача, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Судом встановлено, що позивач у своїй заяві наполягає, що її загиблий чоловік ОСОБА_2 , перебував на квартирній черзі №2, посилаючись на довідку Сухолиманської сільської ради від 16 листопада 1999 року.

Однак Відповідачем, Новодолинською сільською радою, така довідка не видавалася за відсутності відповідного рішення Виконавчого комітету Новодолинської сільської ради про постановку на квартирну чергу загиблого ОСОБА_2 , у зв`язку з чим видати житло за такою довідкою є неможливим.

Також встановлено, що ОСОБА_2 на квартирній черзі у Новодолинській сільській раді не перебував. Рішенням Одеської обласної державної адміністрації від 21.09.2000 року було внесено зміни в адміністративно-територіальний устрій окремих районів: в Овідіопольському районі Одеської області утворили Новодолинську сільську раду з центром у селі Нова Долина.

Стосовно Рішення Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області стосовно виділення соцжитла ж/м Озерки квітень 2008 року, на яке посилається Позивач у позові, встановлено наступне.

Так, по-перше, вищезгадане рішення, у Новодолинській сільській раді відсутнє.

По-друге, надана копія рішення є підробленим документом, оскільки форма наданого рішення не відповідає формі рішень, що видаються Новодолинською сільською радою. Так. в даному рішенні відсутні обов`язкові реквізити акту органів місцевого самоврядування, що надають йому юридичної сили - дата, місяць, рік та номер винесення даного рішення, заголовок до тексту. Сам текст рішення теж повинен складатися з двох частин: вступної та констатуючої. У вступній частині тексту вказується підстава для прийняття рішення, а констатуюча частина тексту починається зі слів «ВИРІШИВ». У рішенні, на яке ви посилаєтесь, необхідні для акту реквізити відсутні, а зміст безпосереднього рішення фальсифікований - особа, яка надала вам рішення, видалила справжній текст рішення та внесла фіктивний текст рішення із зазначенням свого прізвища, імені та по-батькові - ОСОБА_2 (справжній текст рішення закрили фіктивним текстом залишивши при цьому заголовок документу та підпис з печаткою Голови Новодолинської сільської ради, та зробили фотокопію. В результаті отримали фіктивне рішення, яке надали як діюче).

Станом на 02.08.2019 року на балансі Новодолинської сільської ради відсутнє житло, яким би могла вільно розпоряджатися сільська рада. Такої змоги не мала Новодолинська сільська рада і в 2012 році, про що свідчить відповідь гр. ОСОБА_4 (копія листа №02-07/8 від 16.01.2012).

Згідно інформаційного листа, Вих.№. 01/30 від 30.07.2019 року виданого ТОВ «ОЗЕРКИ-СЕРВИС», за адресою АДРЕСА_4 не значиться (відсутня). А отже, і право власності не неіснуюче нерухоме майно не може бути зареєстровано.

Таким чином, документи, що підтверджують право першочергового права отримання соціального житла ОСОБА_1 , відсутні.

Довідки, на які посилається Позивачка, як на підставу своїх вимог - є безпідставними і неналежними доказами по справі, враховуючи відсутність рішення сільської ради з цього приводу.

На підставі заяви (звернення) гр. ОСОБА_1 , свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_2 , рішенням Виконкому Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 180 від 26.11.2010 року було вирішено поставити на квартирну чергу ОСОБА_1 та сина ОСОБА_5 за № 41.

Відповідно до п.25. Постанови РАДИ МІНІСТРІВ УКРАЇНСЬКОЇ РСР І УКРАЇНСЬКОЇ РЕСПУБЛІКАНСЬКОЇ РАДИ ПРОФЕСІЙНИХ СПІЛОК від 11 грудня 1984 р. N 470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані та наявність підстав знаходження на квартирному обліку.

Проте, ОСОБА_1 в період з 2010 року по теперішній час жодного разу не надавала до Виконавчого комітету Новодолинської сільської ради документи для перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку.

Станом на 31.10.2019 року Новодолинська сільська рада відповідно до «Положення про квартирний облік при виконавчому комітеті Новодолинської сільської ради» розробленого на підставі Житлового кодексу Української РСР, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984р. № 470, Порядку ведення Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2011 р. № 238, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про національну поліцію», «Про прокуратуру», «Про службу безпеки України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснює перереєстрацію громадян, які перебували на квартирному обліку.

Гр. ОСОБА_1 про здійснення перереєстрації громадян, які перебували на квартирному обліку, повідомлена письмово.

Тому враховуючи вищевикладене, станом на 18.11.2019 року гр. ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у Новодолинській сільській раді за номером 41 допоки здійснюється перереєстрація (щорічне поновлення документів) громадян, які перебували на квартирному обліку.

Відповідно до умов інвестиційного Договору №2 від 20 серпня 2007 року ПрАТ «Стройавтосервис» передав у комунальну власність територіальної громади села Нова Долина 7% площі квартир будинку АДРЕСА_1 , а саме 294, 54 кв.м.

Відповідно до умов інвестиційного Договору №3 від 24 листопада 2008 року ПрАТ «Стройавтосервис» передав у комунальну власність територіальної громади села Нова Долина 7% площі квартир будинку АДРЕСА_1 , а саме 353, 52 кв.м.

Згідно Указу Президента України від 29.11.2005 року № 1673/2005 «Про проведення в Україні у 2006 році Року захисту прав дитини», рішенням Виконавчого комітету Новодолинської сільської ради «Про надання житла дітям-сиротам, багатодітним сім`ям» № 29 від 25.04.2008 року, та рішенням Виконавчого комітету Новодолинської сільської ради № 171 від 25.11.2008 року були передані в користування житлові приміщення наступним громадянам:

1. ОСОБА_6 - дитина-сирота;

2. ОСОБА_7 - дитина-сирота;

3. ОСОБА_8 - дитина-сирота;

4. ОСОБА_9 - дитина-сирота;

5. ОСОБА_10 - дитина- сирота;

6. ОСОБА_11 - дитина-сирота.

7. ОСОБА_12 - дитина-сирота;

8. ОСОБА_13 - дитина-сирота;

9. ОСОБА_14 - дитина-сирота;

10. ОСОБА_15 - багатодітна родина;

11. ОСОБА_16 - багатодітна родина.

Також за клопотанням прокурора Овідіопольського району рішенням виконавчого комітету Новодолинської сільської ради від 25.11.2008 року №174 «Про видачу ордера на квартиру АДРЕСА_2 чотирьох поверхового житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_5 » було виділено службове житло для працівника прокуратури Овідіопольського району, для ОСОБА_17 .

Рішенням виконавчого комітету Новодолинської сільської ради від 25.11.2008 року №173 «Про видачу ордера на квартиру АДРЕСА_6 чотирьох поверхового житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_5 » було надано житло дільничому інспектору РВ ГУМВ України Овідіопольського району в Одеській області, ОСОБА_18 . Загальна кількість переданих громадянам квартир складає 13.

Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), у якому, серед іншого, звертається увага, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначене, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносин у контексті з`ясованих судом обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про зобов`язання видати розпорядження про виділення житла з метою його подальшої приватизації відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 25.09.2025 року.

Суддя А.І.Бочаров