Справа № 188/1843/25
Провадження № 2/188/1883/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/843/25

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області

третя особа: приватний нотаріус, Трощій Наіля Галібівна

про визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лисичанськ Луганської області померла мати Позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином померлої ОСОБА_2 .

Спадкодавець, ОСОБА_2 , проживала та на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач на час смерті спадкодавця проживав та був зареєстрованим за вищевказаною адресою разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 24.07.2021 № 1361 від 01.11.2024

Спадщина, яка відкрилась після смерті матері Позивача складається з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 27 листопада 1991 року, складалась з 2-х кімнат, була розташована на 3 поверсі 4-х поверхового будинку, загальною площею 54.11, житловою площею 30, 20 кв. м.

Відповідно до реєстраційного напису на вищезазначеному договорі купівлі-продажу, квартира 23 зареєстрована Лисичанським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, записана в Реєстрову книгу за реєстровим № 270, 10 грудня 1991 року.

За життя, померлою ОСОБА_3 за зверненням до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бойко Ю.В., 29.09.2017 було накладено обтяження - спадковий договір, реєстровий № 1194, 1195, серія та номер: НМІ 778630. Вказаний договір 23.09.2019 було розірвано, реєстровий № 1376, серія та номер: НОА 781131.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б претендували на спадкове майно Померлої, немає. Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері ОСОБА_2 .

Рішенням Лисичанської міської ради від 24.12.2015 №4/43 перейменовано у м. Лисичанськ вулиці, та відповідно до додатку 1 до рішення вбачається, що стара назва АДРЕСА_2 .

Позивач 01 вересня 2021 року після смерті матері звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Кравченко В.О. із заявою про прийняття спадщини, відповідно до вказаного нотаріусом було заведено спадкову справу № 65, номер у спадковому реєстрі 68229551 до майна померлої ОСОБА_2 .

24.02.2022 Російська Федерація в порушення пункту 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй здійснила акт військової агресії проти України, що вбачається, зокрема, з Резолюції Генеральної асамблеї ООН від 02.03.2022 (А/КЕ8/Е8-11/1).

З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини, Позивач був вимушений переміститись до міста Дніпра.

3 метою завершення спадкування Позивач звернувся до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

04 грудня 2024 року в.о. завідувача Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно з зазначеною постановою, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як право власності на квартиру померлої ОСОБА_2 не підтверджується через відсутність архівних даних з Лисичанського міжрайонного БТІ через тимчасову окупацію м. Лисичанськ.

Відповідно до відповіді Лисичанської МВА Сіверськодонецького району Луганської області від 02.05.2025 № 537 на заяву Позивача про надання інформації щодо функціонування Лисичанського КП «БТІ», вбачається, що справи до 24.02.2022 оцифровані не були, зберігались у приміщенні ЛКП «БТІ» у паперовій формі та до моменту окупації 03.07.2022 з міста Лисичанська евакуйовані не були. Станом на зараз ЛКП «БТІ» не релоковане та не провадить діяльність на території, підконтрольній Україні, а відтак, не має можливості надати інформацію/довідку про наявність або відсутність державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, на сьогоднішній день доступ до паперових носіїв інформації від БТІ на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Лисичанськ, відсутній.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, останній вимушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Просить суд визнати за ним право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Сторона позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторона позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Сторона відповідача належним чином повідомлена, до суду не з`явились, заяв, клопотань та відзиву до суду не надано.

Третя особа просить розглянути справу у їх відсутність.

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до паспорту та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02.07.2024 року №1203- позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Спадкодавець, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , єдиним спадкоємцем є позивач.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до якого 26.07.2021 складено відповідний актовий запис №1456 та матеріалами спадкової справи.

Родинний зв`язок підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24.10.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якого матір`ю Позивача є - ОСОБА_2 .

Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №66232988 від 01.09.2021 підтверджується факт реєстрації спадкової справи №68229551.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкових договорів підтверджується, розірвання спадкового договору, яким за життя, ОСОБА_3 за зверненням до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бойко Ю.В., 29.09.2017 було накладено обтяження - спадковий договір, реєстровий № 1194, 1195, серія та номер: НМІ 778630. Вказаний договір 23.09.2019 було розірвано, реєстровий № 1376, серія та номер: НОА 781131.

Довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 01.11.2024 року №1361 підтверджується, що позивач і померла на час смерті були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріалами спадкової справи також підтверджується відсутність обтяжень на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 та інші, встановлені судом обставини.

Договором купівлі-продажу від 27 листопада 1991 року, підтверджується, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала померлій ОСОБА_2 та складалась з 2-х кімнат, була розташована на 3 поверсі 4-х поверхового будинку, загальною площею 54.11, житловою площею 30, 20 кв. м.

Постановою державного нотаріуса від 04.12.2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до справи БТІ №267 є технічний паспорт на нерухоме майно за зазначеною адресою.

- Листом Лисичанської військової адміністрації №537 від 02.05.2025 року підтверджується факт неможливості надати інформацію про наявність чи відсутність державної реєстрації речових прав на зазначену квартиру.

Частиною 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Статтею 68 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 4.14. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пп.4.16, 4.19 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно наданих документів інформація про зареєстровані права на вищевказану квартиру, обтяження в Державному реєстрі речових прав відсутня.

Судом встановлено, померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів спадкової справи є єдиним спадкоємцем після смерті матері, ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності спадкодавця , набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 2022року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сівєрськодонецького району Луганської області про визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 54,10 кв.м., житловою площею - 30,20 кв.м. яка на правових підставах належала ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна