Справа № 740/4741/25
Провадження № 2/740/2200/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження з нерухомого майна,

встановив:

Позивач через представника адвоката Кубрака Ю.І. звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , що накладена Ніжинською міською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 3651322.

Позов аргументує тим, що 23.03.1976 Ніжинським АТП 24011 йому надано позику в розмірі 700 карбованців на сім років на будівництво будинку на земельній ділянці, відведеній в АДРЕСА_1 . На підставі повідомлення про видачу позики Ніжинського АТП 24011 від 23.03.1976 до державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 04.06.1976 накладено заборону відчуження будинку, розташованого за вказаною адресою, до повного погашення позики.

Ніжинське АТП 24011 після реорганізації було ліквідовано у 2007 році. Нотаріус не знімає заборону відчуження будинку, а наявність заброни відчуження позбавляє його можливості реалізувати свої спадкові права після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 , якій належала частки житлового будинку, тому єдиним способом захисту його прав є звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді 27.08.2025 провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду 25.09.2025 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд.

Учасники справи в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилися.

Згідно поданої заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кубрака Ю.І. просить позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності.

Від представника відповідача - Бахмацької державної нотаріальної контори Чернігівської області в справі міститься заява про розгляд без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що Ніжинським АТП 24011 складено 23.03.1976 повідомлення за формою № 09 в Ніжинську державну нотаріальну контору про видачу ОСОБА_1 позики в сумі 700 карбованців строком на 7 років на будівництво будинку в АДРЕСА_1 . Просили державну нотаріальну контору накласти заборону на будівлю позичальника, зведену нею за рахунок наданої позики (а.с. 21).

Згідно із забороною, складеною 04.06.1976 державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори, на підставі Закону УРСР "Про державний нотаріат" і повідомлення про видачу ОСОБА_1 позики для будівництва житлового будинку у сумі 700 карбованців, накладено заборону відчуження будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , до повного погашення позики (а.с.21зворот).

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про тип обтяження - заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження - 3651322; зареєстровано - 28.08.2006 за № 3651322 реєстратором: Ніжинська міська державна нотаріальна контора; підставу обтяження - не вказано, б/н; об`єкт обтяження - будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 ; додаткові дані: архівний номер 1895161СHERNIGOV9, архівна дата - 16.01.2000, дата виникнення - 04.06.1976, №реєстра 90-19, внутр. № F14A2F7D28 (а.с. 15зворот).

Згідно архівної довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.02.2025 №А.-41, Ніжинському автотранспортному підприємству 24011 в 1986 році присвоєно індекс Ніжинське автотранспортне підприємство 17406 (Наказ Міністра автотранспорту УРСР від 29.04.1986 року №91). В 1995 році засновано Відкрите акціонерне товариство «Ніжинське автотранспортне підприємство АТП 17406» шляхом перетворення державного автотранспортного підприємства АТП 17406 у відкрите акціонерне товариство «Ніжинське автотранспортне підприємство АТП 17406» (наказ Представництва фонду державного майна в м. Ніжині і Ніжинському районі від 21.11.1995 року №183, відповідно до наказу Президента України №699 від 26.11.1994 року «Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів»). Відкрите акціонерне товариство «АТП 17406» зареєстровано виконавчим комітетом Ніжинської міської Ради народних депутатів (рішення від 20.02.1996 року №45). Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.12.2007 було ліквідовано юридичну особу Відкрите акціонерне товариство «Ніжинське автотранспортне підприємство №17406» (а.с. 20).

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі судового рішення про припинення у зв`язку з визнанням банкрутом внесено до Реєстру 06.03.2008 (а.с. 22).

Листом Бахмацької державної нотаріальної контори від 01.05.2025 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість зняття заборони відчуження житлового будинку у зв`язку з відсутністю повідомлення про погашення позики, та відсутності документів про підтвердження правонаступника кредитора ВАТ «Ніжинскький АТП 17406» (а.с. 17).

Відповідно до інформації Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 60014 від 12.03.2025, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на примусовому виконанні у відділі не перебувають (а.с. 18).

Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав від 27.01.2025 за індексними номерами 409818295, 409817912, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 по частки за кожним.

ОСОБА_3 дружина позивача ОСОБА_1 , і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу НОМЕР_1 та про смерть НОМЕР_2 (а.с. 10-11).

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після ОСОБА_3 , є позивач ОСОБА_1 , про що надано довідку приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Борщ Н.О. від 04.12.2024 (а.с. 12).

Листом приватного нотаріуса Борщ Н.О. від 18.02.2025 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно частку в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з виявленням заборони відчуження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 54 Закону УРСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 №3377-VIII, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

Згідно з ст. 55 цього Закону одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

За правилами ст. 73 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII, які діють на даний час, нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири).

Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна (ст. 74 цього Закону).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до абзаців першого-третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону № 1952-ІV у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі №910/10963/19 вказав, що за змістом частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідного до ст. 1216, 1217 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, висновок про що викладено у постанові Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 203/3435/21 (провадження №61-5467св22). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі №161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі N 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Згідно з пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи.

При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Заборона відчуження є одним із обтяжень речових прав на нерухоме майно (пункт 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З урахуванням обставин справи, з огляду на те, що в справі на даний час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження вказаного нерухомого майна, що у свою чергу впливає на можливість позивача повноцінно реалізувати свої права як спадкоємця співвласника майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна. При цьому враховується також, що у справі відсутні жодні відомості на підтвердження того, що внаслідок скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна будуть порушені права інших осіб.

За позовними вимогами про скасуваня арешту з майна особою, яка має відповідати за позовом є особа, в інтересах якої накладено арешт. Беручи до уваги, що арешт був накладений у 1976 році в інтересах Ніжинського АТП 24011, яке після реорганізації припинено шляхом ліквідації, суд у даній справі не вбачає порушень у залученні до справи відповідачем органів нотаріату, якими здійснювалася реєстрація заборони.

Керуючись ст. 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону відчуження, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.08.2006 за № 3651322 реєстратором: Ніжинська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження - не вказано, б/н; об`єкт обтяження - будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 ; додаткові дані - архівний номер: архівний номер 1895161СHERNIGOV9, архівна дата - 16.01.2000, дата виникнення - 04.06.1976, №реєстра 90-19, внутр. № F14A2F7D28.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь