Справа № 610/3021/25
Провадження № 2/610/1459/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Феленка Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Петрової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

11 серпня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 86 211,81 грн, яка виникла станом на 25.06.2025, за кредитним договором № 786566953, укладеним 22.01.2021 між відповідачем і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (далі ТОВ "МАНІВЕО"), право грошової вимоги за яким було передано позивачу на підставі договорів факторингу та додаткових угод до них, судового збору у сумі 2 422,40 грн і витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.01.2021 між ТОВ "МАНІВЕО" і відповідачем було укладено кредитний договір № 786566953 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV758ZJ, який був надісланий відповідачу на її номер телефону, зазначений у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 22.01.2021. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона належним чином ознайомлена з умовами надання кредиту та приймає їх. На виконання умов договору 22.01.2021 ТОВ "МАНІВЕО" перерахувало на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 XXXX 8953 грошові кошти у сумі 22 000 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору.

28.11.2018 між ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а подальшому додаткові угоди, зокрема щодо продовження терміну його дії. На виконання Договору факторингу його сторонами було підписано реєстр прав вимоги № 130 від 20.04.2021, за яким первісним кредитором відступлено новому кредитору право грошової вимоги, у тому числі до відповідача за спірним кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. Зазначене також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків та протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги.

05.08.2020 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строком дії до 04.08.2021. У подальшому ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими було продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. На виконання вказаного Договору факторингу його сторонами було підписано реєстр прав вимоги, за яким ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступлено ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" право грошової вимоги, у тому числі до відповідача за спірним кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.

04.06.2025 ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру Боржників від 04.06.2025 за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 86 211,81 грн, яка складається з заборгованості по кредиту 21 999,40 грн, заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом 64 212,41 грн.

03.09.2025 відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними, у зв`язку з тим, що сторонами не було узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема тип та розмір процентної ставки, що свідчить про неукладення кредитного договору, неправомірним нарахуванням процентів поза межами строку кредитування, відсутністю первинних бухгалтерських документів.

Мотивуючи відзив, відповідач зазначила таке.

У порушення вимог частин 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України у паспорті споживчого кредиту до Договору № 786566953 від 22.01.2021 зазначено в графі "Тип процентної ставки" "фіксована" (може бути змінена за згодою Сторін); в графі "Процентна ставка" "131,40". Тобто, кредитодавцем у паспорті споживчого кредиту визначив тип процентної ставки як "фіксована". Однак, зазначення в дужках того, що вона "може бути змінена за згодою Сторін" не відповідає вимогам закону, оскільки це суперечить одне одному. Процентна ставка згідно закону може бути або фіксованою або змінюваною, а не одночасно і фіксованою і змінюваною. Тобто, сторонами не погоджено істотних умов договору, отже такий договір вважається неукладеним (тобто, таким, що не відбувся), не має юридичної сили і не створює жодних прав та обов`язків для сторін.

Строк кредитування за вказаним договором складає 30 днів: з 22.01.2021 до 21.02.2021. Згідно з Графіком платежів, який є Додатком № 1 до вказаного договору про споживчий кредит, до сплати за вказаний строк кредитування (30 днів) підлягає сума нарахованих процентів 2 376 грн. Однак, кредитором, а далі без законних підстав фактором ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" безпідставно були нараховані проценти за період поза межами строку кредитування до 17.06.2021 у сумі 64 212,41 грн. А зважаючи на те, що проценти по даному кредитному договору взагалі не були узгоджені, то у первісного кредитодавця та надалі у позивача взагалі відсутні підстави для їх стягнення.

Крім того, у Договорі факторингу №28 /11118/-01 від 28.01.2018 не зазначено, що сторони цього отримують права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Складання лише реєстру боржників, без укладення додаткових угод до договору факторингу щодо передачі права вимоги до відповідача заборгованості за кредитним договором, не може свідчити про належну передачу індивідуально визначених прав вимоги від Клієнта до Фактора. Також ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" у подальшому не могло відступати права вимоги, які виникнуть у майбутньому, оскільки до нього самого це право не перейшло згідно зазначеного договору факторингу. Документи, надані позивачем, не містять доказів того, що до договорів факторингу від 28.11.2018 р., від 05.08.2020, від 04.09.2025 та додаткових угод до них було включено право вимоги ТОВ "МАНІВЕО" до відповідача за договором № 786566953 від 22.01.2021.

Також відповідач зазначила, що згідно з реєстром прав вимоги № 130 від 20.04.2021, підписаним ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", загальна заборгованість відступленої грошової вимоги до відповідача становить 56 864,39 грн, у той час як з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, підписаного ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" загальна сума заборгованості відступленої грошової вимоги до відповідача становить 86 211,81 коп. При цьому жодного обґрунтування збільшення розміру заборгованості відповідачки за кредитним договором позивачем не надано.

Разом з цим, відзив відповідача містить заперечення проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів, а також зауваження щодо зазначення її прізвища у договорі та інших наданих позивачем документах російською мовою всупереч ст. 1 ЗУ "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Подані 12.09.2025 представником позивача додаткові пояснення у справі, які по своїй суті є відповіддю на відзив, не приймаються судом, оскільки подані поза межами встановленого судом строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з цим суд не приймає заперечення позивача на додаткові пояснення, подані 15.09.2025.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомила, 03.09.2025 подала відзив, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Враховуючи, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в системі "Електронний суд", 03.09.2025 подала відзив на позов, отже їй було відомо про розгляд цієї справи в суді, про час та місце проведення судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

19.08.2025 позовну заяву ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом з цим задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 22.01.2021 між ТОВ "МАНІВЕО" та ОСОБА_1 було укладено договір № 786566953 (а.с. 14-16).

Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТОВ "МАНІВЕО".

Кредит надано строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період) (п. 1.2 кредитного договору).

Згідно з п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом протягом дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.4.1 виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 131,40 процентів річних, що становить 0,36 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;

1.4.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 439,33 процентів річних, що становить 1,20 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним;

1.4.3 у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на зазначене вище та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.3. цього договору.

Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

За умовами пункту 1.7. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:

1.7.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;

1.7.2 з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

На підставі наведених умов кредитного договору сторонами погоджено графік розрахунків, що є додатком до договору № 786566953 від 22.01.2021 (а.с. 16 зворот).

Аналогічні умови кредитного договору визначені паспортом кредиту до договору № 786566953 від 22.01.2021 (а.с. 13).

За даними довідки щодо дій позичальника і Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО", сформованої 06.06.2023, " ОСОБА_2 " (мовою оригіналу) підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV758ZJ.

До матеріалів справи долучено також правила надання грошових коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТОВ "МАНІВЕО" та алгоритм дій споживача інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО" в редакції від 17.09.2019 (а.с. 17-22, 24-29).

Згідно з платіжним дорученням 95784946-2е30-428b-99ce-019c669f6518 від 22.01.2021 на виконання договору № 786566953 від 22.01.2021 кредитором ТОВ "МАНІВЕО" здійснено переказ коштів у розмірі 22 000 грн на платіжну картку № 5168 75ХХ ХХХХ 8953 отримувача " ОСОБА_2 " (мовою оригіналу) (а.с. 33).

За даними витребуваної судом інформації у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ), на яку за період 22.01.2021-27.01.2021 було здійснено зарахування у сумі 22 000 грн. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_3 , який є фінансовим номером телефону та зазначений в анкетних даних ОСОБА_1 : НОМЕР_5 (а.с. 127).

З виписки за договором б/н за період 22.01.2021-27.01.2021 убачається, що 22.01.2021 на банківську картку № НОМЕР_3 було зараховано грошові кошти у сумі 22 000 грн із зазначенням деталей операції: зарахування переказу (а.с. 127-128).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "МАНІВЕО" станом на 20.04.2021, сума заборгованості за кредитним договором № 786566953 від 22.01.2021 становить 56 864,39 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 21 999,4 грн, заборгованості за процентами 34 864,99 грн (а.с. 87-88).

28.11.2018 між ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 42-45).

У подальшому між ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладалися додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, якими було, зокрема продовжено термін дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, востаннє до 31.12.2024 (а.с. 47-64).

На виконання Договору факторингу його сторонами було підписано реєстр прав вимоги № 130 від 20.04.2021, за яким первісним кредитором відступлено новому кредитору право грошової вимоги, у тому числі до відповідача за спірним кредитним договором у розмірі 56 864,39 грн, з яких: 21 999,4 грн заборгованість за тілом кредиту, 34 864,99 грн заборгованість за процентами. На підтвердження зазначеного позивачем також надано копію акта звірки взаємних розрахунків та протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 56-58).

За розрахунком заборгованості ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" сума заборгованості за кредитним договором № 786566953 від 22.01.2021 становить 86 211,81 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 21 999,4 грн, заборгованості за процентами 64 212,41 грн (а.с. 89).

05.08.2020 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 59-63).

03.08.2021 та 30.12.2022 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено додаткові угоду № 2 та № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, якими строк дії договору востаннє було продовжено до 30.12.2024 (а.с. 63-64).

За даними витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 31.07.2023 право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 786566953 від 22.01.2021 на суму заборгованості 86 211,81 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 21 999,4 грн, заборгованості за процентами 64 212,41 грн, передано від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" (а.с. 65-66).

З платіжної інструкції в національній валюті від 30.05.2023 № 4097 убачається, що ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" сплатило 3 818 981,17 грн на користь ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за відступлення права вимоги згідно з реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 та Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (а.с. 68).

04.06.2025 між ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 69-75).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 786566953 від 22.01.2021 у загальному розмірі заборгованості 86 211,81 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 21 999,4 грн, заборгованості за процентами 64 212,41 грн, передано від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (а.с. 76-77).

Платіжними інструкціями від 10.06.2025, 11.06.2025, 19.06.2025 та 25.06.2025 підтверджується здійснення ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" на користь ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" оплати за відступлення прав вимоги на підставі Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с. 79-85).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 5 статті 212 ЦК України визначено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Законом можуть встановлюватися особливості вчинення та виконання окремих правочинів, за якими настання, зміна або припинення прав та обов`язків обумовлені настанням відкладальних чи скасувальних обставин.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Мотиви суду.

У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 786566953 від 22.01.2021, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 і первісним кредитором ТОВ "МАНІВЕО", правонаступником якого є позивач ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ".

Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення.

Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами.

Договір був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV758ZJ.

Пунктом 1.2 договору обумовлено, що кредит надається строком на 30 днів і цей строк є Дисконтним.

Згідно з п. 1.3 сторони погодили, що встановлений в п. 1.2 договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови, якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду.

Відповідно до п. 1.4.1 договору виключно на період строку визначеного в п.1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 131,40 процентів річних, що становить 0,36 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Отже доводи відповідача щодо нікчемності правочину у зв`язку з невизначенням типу процентної ставки є безпідставними, оскільки суперечать змісту вищевказаних пунктів кредитного договору.

Крім того, з матеріалів справи не убачається, що первісним кредитор самостійно змінював процентну ставку чи застосовував інший розмір процентів ніж, передбачено договором.

Доводи відповідача щодо різниці між нарахованими відсотками у паспорті кредиту і в договорі не відповідають дійсності, оскільки в паспорті кредиту зазначено розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки 131,40%, як і у кредитному договорі.

За умовами пункту 1.7 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:

Згідно з п. 1.7.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;

На виконання умов кредитного договору № 786566953 від 22.01.2021 ТОВ "МАНІВЕО" здійснено переказ коштів у розмірі 22 000 грн на платіжну картку відповідача № НОМЕР_6 .

Факт переведення коштів на рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням № 95784946-2е30-428b-99ce-019c669f6518 від 22.01.2021, а також витребуваними судом за клопотанням позивача у АТ "ПРИВАТБАНК": інформацією про зарахування грошових коштів в сумі 22 000 грн на рахунок відповідача, даними, що підтверджують належність банківської картки, на яку були зараховані вказані вище кошти, саме відповідачу, а також випискою по особовому рахунку.

З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ "МАНІВЕО", убачається, що відповідач 18.02.2021 здійснила часткове погашення заборгованості у сумі 2139 грн, з яких 0,60 грн заборгованість за тіло кредиту, 1 238,4 грн заборгованість за процентами, у зв`язку з чим позивачем було продовжено дисконтний період до 20.03.2021.

Позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі договорів факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, від 05.08.2020 № 05/0820-01 та від 04.06.2025 № 04/06/2025-Ю.

Як убачається з розрахунку заборгованості за період 22.01.2021-20.04.2025, ТОВ "МАНІВЕО" нараховано проценти за користування кредитом в сумі 34 864,99 грн.

З реєстру прав вимоги № 130 від 20.04.2021 убачається, що ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" на підставі договору факторингу, укладеного з первісним кредитором ТОВ "МАНІВЕО" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 56 864,39 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 21 999,4 грн, заборгованості за процентами 34 864,99 грн.

При цьому після набуття права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" продовжувало нараховувати проценти, що не передбачено умовами кредитного договору № 786566953 від 22.01.2021 та договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Доводи відповідача щодо нарахування процентів поза межами строку кредитування суд вважає безпідставними, оскільки у п. 1.7 Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору), а пунктом 1.7.1 Договору визначено, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що ТОВ "МАНІВЕО" проценти нараховані у межах строку, передбаченого договором, а саме з 22.01.2021 до 21.02.2021 (30 днів Дисконтного періоду). З 22.02.2021 до 20.03.2021 проценти нараховувались відповідно до п. 1.4.2 Договору у розмірі по 263,99 грн на день (1,20% від суми кредиту за кожен день користування), 24.03.2021 нараховано 13 837,93 грн різниці між процентними ставками відповідно до умов договору, визначених п. 1.4.3, з 25.03.202 до 20.04.2021 проценти нараховувались у розмірі 505,99 грн на день, тобто 2,30% від суми боргу за кожен день користування.

Щодо заперечень відповідача стосовно недоведеності факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та у подальшому до наступних кредиторів, у тому числі позивача суд зазначає таке.

Як убачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" укладено Договір факторингу № 28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до додаткових угод № 19, № 26, № 27, № 31, № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019, від 31.12.2020, від 1.12.2021, від 31.12.2022, від 31.12.2023, укладених між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО", сторони виклали договір у новій редакції, а також домовилися продовжити строк дії договору востаннє до 31 грудня 2024 року.

Отже, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 був неодноразово продовжений, та договір між ТОВ "МАНІВЕО" і ОСОБА_1 від 22.01.2021 був укладений в межах строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 786566953 від 22.01.2021 перейшло до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" 20.04.2021, відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 130, та договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року на момент переходу права вимоги був чинним.

Інші доводи, наведені відповідачем у відзиві та досліджені судом, суд вважає безпідставними та такими, що не впливають на висновки суду під час ухвалення рішення.

Разом з цим, оскільки станом на час відступлення прав вимоги первісним кредитором право вимоги до відповідача в частині процентів за період з 21.04.2021 до 30.05.2023 не існувало, а кредитним договором № 786566953 від 22.01.2021 як і договором факторингу № 2828/1118-01 від 28.11.2018 нарахування процентів новим кредитором не передбачено, суд доходить висновку, що ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було безпідставно нараховувало проценти після набуття прав вимоги до відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість за період 22.01.2021-20.04.2021 у сумі 56 864,39 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 21 999,4 грн, заборгованості за процентами 34 864,99 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1).

У зв`язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у сумі 1 597,79 гривень ( 56 864,39 х 2 422,40 / 86 211,81 = 1 597,79).

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн, суд зазначає таке.

За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

05.06.2025 між Адвокатським бюро Тараненко і партнери" і ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" укладено договір № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги, до якого додається протокол погодження вартості послуг, а також додаткову угоду № 5, якою визначено, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 (а.с. 91-92, 93).

Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, вартість наданих адвокатським бюро "Тараненко та партнери" правових і юридичних послуг ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" складає 7 000 грн (складання позовної заяви 5 000 грн, вивчення матеріалів справи 1 000 грн, подання адвокатського запиту 500 грн, підготовка і подача клопотання про витребування доказів 500 грн) (а.с. 94).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 137 ЦПК передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 7 000 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг.

Внаслідок часткового задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 4 617,13 гривень (56 864,39 х 7 000 / 86 211,81 = 4 617,13).

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 207, 514, 526, 530, 612, 626, 628, 633, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за договором № 786566953 від 22.01.2021 у сумі 56 864 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" витрати зі сплати судового збору в сумі 1 597,79 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 617,13 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ", місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4-А офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 22 вересня 2025 року.

СуддяЮ.А. Феленко