ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2594/24

Провадження № 22-ц/820/2023/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»», ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 30 липня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказував, що 15 липня 2023 року о 14.18 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-30277 км, східний під`їзд до м. Хмельницького на перехресті нерівнозначних доріг (Давидковецьке перехрестя), рухаючись по другорядній дорозі зі сторони с. Давидківці в напрямку до с. Копистин, в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі транспортному засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі зі сторони м. Хмельницького в напрямку до м. Вінниця, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 на дату ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», поліс 213830672 від 24.03.2023 року, з розміром франшизи 1500 грн.

Власником пошкодженого транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1

ПрАТ СК «Оранта» визначено страхове відшкодування в сумі 68209,40 грн. З урахуванням франшизи 1500 грн., 03.10.2023 року страхова компанія виплатила позивачу 66709,40 грн. страхового відшкодування.

Проте цей розрахунок є помилковим, зважаючи на хибне врахування страховиком коефіцієнта фізичного зносу автомобіля 0,7. Це страхове відшкодування не покриває повністю збитки позивача внаслідок пошкодження автомобіля.

Позивачем проведено ремонт пошкодженого автомобіля та витрачено фактично 223317,20 грн.

18.07.2023 року відбувся огляд пошкодженого автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за участі представника ПАТ «НА СК «ОРАНТА»» Романішина Руслана, ОСОБА_1 та незалежного експерта ОСОБА_4 .

За результатами дослідження складено висновок експертом Бурдашем С.П. №81/23 від 04.08.2023 року, за яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача складає 244316,97 грн.; вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу автомобіля) 136324 грн.

Оскільки страховик не сплатив повністю страхове відшкодування, наявні підстави для стягнення з нього інфляційних втрат та 3 % річних згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, а також стягненні пені у розмірі подвійної ставки НБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи висновок експерта за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи №СЕ-19/123-25/3681/АВ, за яким вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача становила 247648,68 грн., а вартість матеріального збитку( з урахуванням зносу автомобіля) 134422,86 грн., збільшивши обсяг заявлених позовних вимог, позивач остаточно просив стягнути на його користь:

з ПрАТ НАСК «Оранта» - 110292,66 грн., з яких невиплачене страхове відшкодування 66213,46 грн., пеня 29490,68 грн., 3% річних - 3107,50 грн. та інфляційні втрати 11481,02 грн.;

з ОСОБА_2 - 166549 грн., з яких 88894,34 грн. матеріального збитку, 1500 грн. франшизи, 10000 грн. моральної шкоди, 15552 грн. інфляційних втрат та 50602,66 грн. пені (штрафних санкцій).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року з врахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2025 року про виправлення описки стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 заподіяну шкоду у розмірі 159549,56 грн., з яких 88894,34 грн. - сума матеріального збитку, 1500 грн. - франшиза, 3000 грн. моральна шкода та штрафні санкції: 15552,65 грн. інфляційні витрати, 50602,66 грн. пеня, судовий збір 1595,49 грн., витрати на правову допомогу 13500 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»» 110292,66 грн., з яких 66213,46 грн. невиплачене страхове відшкодування, штрафні санкції 44079,20 грн., судовий збір 1102,92 грн., витрати на правову допомогу 6500 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «НАСК «Оранта» просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та відмовити в задоволенні позову. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини справи, що 03.10.2023 року ПАТ «НАСК «Оранта» повністю виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 66709,40 грн., це є повним і належним виконанням страховиком зобов`язання. Розрахунок страхового відшкодування здійснено відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням зносу транспортного засобу, строк експлуатації якого перевищує 12 років, що відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ. Виплата проведена у встановлений законом строк, прострочення зобов`язання відсутнє. За цих обставин помилковим вважає висновок суду про наявність підстав для стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій у сумі 44079,20 грн., предмет спору фактично відсутній.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне в частині стягнення з нього штрафних санкцій (інфляційних втрат та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ) в сумі 90394,34 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13500 грн. Також просить розподілити пропорційно судові витрати. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 не прострочував виконання жодних грошових зобов`язань, а ОСОБА_1 не надав доказів прострочення, тому стягнення 15552,65 грн. інфляційних втрат і 50602,66 грн. пені є безпідставним, оскільки сума боргу є спірною та неузгодженою. У позовній заяві від 25.01.2024 року вимоги щодо штрафних санкцій не заявлялися, вони з`явилися лише у заяві про збільшення позовних вимог від 12.05.2025 року, що є новими вимогами, які суд першої інстанції неправомірно прийняв. Крім того, судом не враховано, що витрати позивача на правничу допомогу у сумі 20000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, обсягом роботи адвоката Терлича А.В. та не відповідають критеріям розумності.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 підтримав його апеляційну скаргу.

Представник позивача просив відхилити апеляційні скарги як безпідставні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ПрАТ «НАСК «Оранта» залишенню без змін з таких підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід частково скасувати.

Так, судом встановлено, що 15.07.2023 року о 14.18 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-30277 км, східний під`їзд до м. Хмельницького, на перехресті нерівнозначних доріг (Давидковецьке перехрестя), рухаючись по другорядній дорозі зі сторони с. Давидківці в напрямку до с. Копистин, в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі транспортному засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі зі сторони м. Хмельницького в напрямку до м. Вінниця, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 01.08.2023 року в справі № 686/19504/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 на дату ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», поліс 213830672 від 24.03.2023 року, з розміром франшизи 1500 грн. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну - 160000 грн.

Власником пошкодженого транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1

ПрАТ НАСК «Оранта» визначено страхове відшкодування в сумі 68209,40 грн. З урахуванням франшизи 1500 грн., 03.10.2023 року страхова компанія виплатила позивачу 66709,40 грн. страхового відшкодування.

Позивачем проведено ремонт пошкодженого автомобіля, фактичні витрати на відновлення автомобіля склали 223317,20 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ СК «Оранта» виплатила страхове відшкодування позивачу не в повному обсязі, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля (з урахуванням його фізичного зносу) згідно висновку експерта, тому наявні підстави для стягнення з страховика 66213,46 грн. страхового відшкодування, а також інфляційних втрат, 3 % річних згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виплати. З врахуванням фактичних витрат на ремонт автомобіля різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою слід стягнути з ОСОБА_3 як винуватця ДТП, також підлягає стягненню з нього за прострочення виплати інфляційні втрати 15552,65 грн. згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України та 50602,66 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3000 грн. моральної шкоди за пошкодження майна позивача.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ НАСК «Оранта» про повне та своєчасне виконання зобов`язання щодо сплати страхового відшкодування страховиком є безпідставними.

Так, за змістом ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі Закон № 1961-15 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону №1961-15 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з статтею 36 Закону №1961-15 (пункт 36.1.) Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За пунктом 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи лише в разі, якщо страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

ПрАТ НАСК «Оранта» в порушення закону не взяла до уваги надані позивачем документи, що підтверджують розмір заявленої шкоди - висновок експерта ОСОБА_4 №81/23 від 04.08.2023 року, за яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача складає 244316,97 грн.; вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу автомобіля) - 136324 грн.

Водночас страховик не виконав свій обов`язок щодо проведення оцінки, експертизи пошкодженого автомобіля позивача з метою визначення розміру шкоди і здійснив розрахунок страхового відшкодування лише на підставі ремонтної калькуляції, що прямо суперечить пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-15.

Відповідно до пункту 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З, де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Згідно з п. 7.41 Методики для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Ез приймається рівним 0,7.

Подані ПрАТ НАСК «Оранта» 2 ремонтні калькуляції від 24.09.2023, 11.10.2023 року щодо вартості ремонту транспортного засобу позивача (а.с. 280-287, том 1) є суперечливими і з очевидністю містять недостовірні дані, оскільки при розрахунку застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,7, хоча автомобіль Renault Trafic, р.н. НОМЕР_2 є 2013 року випуску, що виключає застосування цього коефіцієнта.

Відтак зроблений страховиком на підставі цих ремонтних калькуляцій розрахунок страхового відшкодування в сумі 68209,40 грн. не приймається до уваги як недостовірний.

В свою чергу згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-25/3681-АВ від 07.04.2025 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 становила 247648,68 грн., розмір матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля в результаті ДТП 15.07.2023 року (з урахуванням зносу) становить 134422,86 грн. (а.с. 10-29, том 2).

Отже, з врахуванням вказаного висновку експерта дійсно недоплачена страховиком сума страхового відшкодування складає 66213,46 грн. (134422,86 грн. - 68209,40 грн.).

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги розрахунок позивача щодо інфляційних втрат, 3 % річних згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення виплати страхового відшкодування страховиком за період з 23.10.2023 року (закінчення строку 90 днів на регламентну виплату) по 16.05.2025 року, який не спростовано відповідачем, і стягнув 11481,02 грн. інфляційних втрат (коефіцієнт інфляції за цей період 1,1734) та 3 % річних 3107,50 грн.

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону №1961-15 за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відтак правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ПрАТ НАСК «Оранта» пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виплати за цей же період в сумі 29490,68 грн.

Доводи апелянта ПрАТ НАСК «Оранта» не спростовують цих висновків суду, рішення в частині стягнення коштів з страховика є законним та обґрунтованим.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , апеляційний суд бере до уваги таке.

Відповідно до ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З врахуванням фактично понесених позивачем витрат на відновлення автомобіля після пошкодження в ДТП (фактичним розміром шкоди) 223317,20 грн. та страховою виплатою 134422,86 грн., що підлягає сплаті страховиком, суд правильно стягнув з відповідача ОСОБА_3 різницю 88894,34 грн. у зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного покриття завданої шкоди.

Рішення в цій частині, а також в частині стягнення 1500 грн. франшизи, 3000 грн. моральної шкоди не оскаржується ОСОБА_3 і не переглядається в апеляційному порядку.

Разом з тим, висновки суду в частині стягнення 50602,66 грн. пені та 15552,65 грн. інфляційних втрат з ОСОБА_3 є помилковими.

Так, за змістом ст. 1194 ЦК України у винуватця ДТП настає обов`язок відшкодування завданої нею шкоди лише в разі недостатності страхової виплати для покриття завданої шкоди.

До вирішення наявного спору позивача зі страховиком щодо суми страхової виплати не було і не могло бути визначене зобов`язання ОСОБА_3 перед позивачем щодо відшкодування завданої шкоди.

Наведене цілком спростовує висновок суду першої інстанції про прострочення сплати ОСОБА_3 різниці 88894,34 грн. у зв`язку з недостатністю страхової виплати, оскільки остаточний розмір цього грошового зобов`язання ОСОБА_3 перед позивачем визначено саме цим судовим рішенням.

Відтак відсутні фактичні підстави для застосування до ОСОБА_3 відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України.

Норма пункту 36.5 статті 36 Закону №1961-15, на підставі якої позивач зробив розрахунок пені з ОСОБА_3 врегульовує питання відповідальності страховика за прострочення страхової виплати і не може бути застосована у правовідносинах потерпілого та винуватця ДТП.

З врахуванням наведеного рішення в частині стягнення пені та інфляційних втрат (штрафних санкцій) з ОСОБА_2 слід скасувати і в позові до нього в цій частині відмовити.

Посилання ОСОБА_2 на неспівмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 20000 грн. з врахуванням складності та тривалості цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, є безпідставним.

Разом з тим, суд першої інстанції при розподілі судових витрат не врахував принцип пропорційності - що позовні вимоги до страховика (110292,66 грн.) складали 39,84 % від ціни позову, вимоги до ОСОБА_2 (166549,65 грн) 60,16 %.

За повного задоволення позову до страховика виходячи з цієї пропорції ( 39,84 % від усіх понесених витрат) 7968 грн. витрат на правничу допомогу та 402,94 грн. судового збору (всього 9070,94 грн.) підлягають стягненню з ПрАТ НАСК «Оранта» на користь позивача.

З врахуванням часткового задоволення позовних вимог (на 56,08 %) до ОСОБА_2 покладена на нього частина витрат (60,16 % від усіх понесених витрат) підлягає стягненню з нього на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 8413,03 грн. (1665,48 грн. судового збору +12032 грн. витрат на правничу допомогу)х 56,08%).

Отже, оскаржуване рішення в частині стягнення пені та інфляційних втрат з ОСОБА_2 слід скасувати і в позові в цій частині відмовити, в частині розподілу судових витрат змінити. В решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 1816,80 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року в частині стягнення пені та інфляційних втрат (штрафних санкцій) з ОСОБА_2 скасувати, в частині розподілу судових витрат змінити.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення пені та інфляційних втрат (штрафних санкцій) відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» (місцезнаходження: вул. Здолбунівська, 7 Д, м. Київ, 02081, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 9070,94 грн. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 8413,03 грн. понесених судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1816,80 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк