Дата документу 16.09.2025 Справа № 335/1476/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/1476/25 Головуючий у І інстанції: Мінаєв М.М.
Провадження № 22-ц/807/1744/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Гончар М.С.,

Кухаря С.В.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» на дії заступника начальника Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Яни Анатоліївни щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 06 червня 2025 року у виконавчому провадженні № 78299232 з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року ДП «УкрНДІспецсталь» звернулося до суду зі скаргою на дії заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 06 червня 2025 року у виконавчому провадженні № 78299232 з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «УкрНДІспецсталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування скарги зазначено, що під час примусового виконання виконавчого листа № 335/1476/25, виданого 28.05.2025 Вознесенівським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ДП «УкрНДІспецсталь» на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 70288,92 грн постановою заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. від 06.06.2025 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях,що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 78087,81 грн).

Зазначена постанова була надіслана банкам, у зв`язку з чим, усі банківські рахунки ДП ДП «УкрНДІспецсталь» 06.06.2025 були арештовані без можливості здійснення будь-яких видаткових операцій.

Скаржник вважає дії заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2025 у ВП № 78299232 неправомірними, а постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2025 у ВП № 78299232 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з наказом Фонду державного майна України № 54 від 16.01.2025 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (зі змінами) Єдиний майновий комплекс ДП «УкрНДІспецсталь»: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 74-А, включено до Переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.

20.01.2025 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях було видано наказ № 12/1-17 від 20.01.2025 про ухвалення рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу ДП «УкрНДІспецсталь».

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Заступнику начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. було достовірно відомо про наведені вище обставини щодо включення скаржника до переліку об`єктів малої приватизації, оскільки на виконанні в цьому органі ДВС перебуває низка інших виконавчих документів, боржником за якими є скаржник, і раніше вже були прийняті рішення про зупинення виконавчих дій у таких виконавчих провадженнях.

Незважаючи на це, 06.06.2025 заступник начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. під час примусового виконання виконавчого листа № 335/1476/25, виданого 28.05.2025 Вознесенівським районним судом м. Запоріжжя у ВП № 78299232 прийняла такі постанови:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2025;

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06.06.2025;

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06.06.2025;

- постанову про стягнення виконавчого збору від 06.06.2025;

- постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2025;

- постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 06.06.2025;

- постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 06.06.2025.

На думку скаржника, заступник начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. не могла вчиняти виконавчих дій (у тому числі, виносити оскаржувану постанову про арешт коштів), а повинна була зупинити вчинення виконавчих дій відразу після відкриття виконавчого провадження № 78299232.

Також скаржник послався на те, що зазначені неправомірні дії державного виконавця повністю блокують діяльність підприємства, включеного до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, знижують інвестиційну привабливість ДП «УкрНДІспецсталь», об`єкта, що підлягає приватизації, спричиняють реальні фінансові збитки як для підприємства, так і порушують права та законні інтереси держави, оскільки 100% статутного капіталу підприємства належать державі в особі Фонду державного майна України.

Посилаючись на означені обставини, ДП «УкрНДІспецсталь» просило суд:

- визнати неправомірними дії заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2025 у ВП № 78299232;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2025 у ВП № 78299232, прийнятою заступником начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. при примусовому виконанні виконавчого листа № 335/1476/25, виданого 28.05.2025;

- зобов`язати заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. прийняти постанову про зняття арешту з коштів ДП «УкрНДІспецсталь» у ВП № 78299232 та направити зазначену постанову всім банківським установам, яким була направлена постанова про арешт коштів боржника від 06.06.2025 у ВП № 78299232 (АТ "СЕНС БАНК"; ЗАП. РУ АТ КБ "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_2 ; АТ "ПУМБ"; АТ «УкрСиббанк»).

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, ДП «УкрНДІспецсталь» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги, повторюючи доводи своєї скарги, ДП «УкрНДІспецсталь» зазначає, щона момент прийняття постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2025 обставини, визначені п. 12 частини 1 статті 34 ЗУ «Про виконавче провадження» існували, про що достеменно було відомо заступнику начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. ще з 13.03.2025.

У своєму відзиві заступник начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін. Зазначає, що постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкритті виконавчого провадження, але не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У судовому засіданні представник Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гайдаш О.С. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, наполягала на залишенні оскаржуваної ухвали без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 51, 53). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника ВДВС, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду відповідає.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця є законною і обґрунтованою, а підстави для задоволення скарги відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права.

Згідно з частиною третьою статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказував у своїх рішеннях, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», № 18357/91, § 40).

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ясіун`єне проти Литви» від 06 березня 2003 року, «Руйану проти Румунії» від 17 червня 2003 року, «Півень проти України» від 29 червня 2004 року).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» від 25 липня 2013 року).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що заочним рішенням Орджонікідзевського (Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2025 у справі № 335/1476/25 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ДП «УкрНДІспецсталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто за користь позивача 70288,92 грн заборгованості та 863,59 грн судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили 11.05.2025.

28.05.2025 Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя видав виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.

06.06.2025 заступник начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. під час примусового виконання виконавчого листа № 335/1476/25, виданого 28.05.2025 Вознесенівським районним судом м. Запоріжжя у ВП № 78299232 прийняла такі постанови:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2025;

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06.06.2025;

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06.06.2025;

- постанову про стягнення виконавчого збору від 06.06.2025;

- постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2025;

- постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 06.06.2025;

- постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 06.06.2025.

Як вбачається з Постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2025, заступником начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 78087,81 гривня (UAH).

Зазначена постанова була надіслана банкам, в зв`язку з чим всі банківські рахунки ДП «УкрНДІспецсталь» 06.06.2025 були арештовані без можливості здійснення будь-яких видаткових операцій.

При цьому на виконанні у Лівобережному відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 71147673 про стягнення з боржника ДП «УкрНДІспецсталь», на користь стягувачів загальної суми боргу 8752186,73 грн з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

До зведеного виконавчого провадження № 71147673 на підставі постанови державного виконавця від 06.06.2025 в тому числі входить виконавче провадження № 78299232 з примусового виконання виконавчого листа № 335/1476/25 від 28.05.2025 виданого Вознесенівським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ДП «УкрНДІспецсталь» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 70288,92 грн.

Також судом встановлено, що згідно з наказом Фонду державного майна України № 54 від 16.01.2025 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами) Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів», м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 74А , включено до Переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. 20.01.2025 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях було видано наказ № 12/1-17 від 20.01.2025 про прийняття рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» ().

Отже, судом встановлено, що виконавче провадження № 71147673 здійснюється з часу до включення боржника до переліку об`єктів малої приватизації.

26.02.2025 державним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження (виконавчі документи про стягнення з боржника заробітної плати на користь фізичних осіб) № 71147673 було винесено постанову про арешт коштів боржника на суму 746035,33 грн, яка була направлена за допомогою електронного цифрового підпису до 29 банків-учасників обміну в АСВП.

Відомості про оскарження боржником вказаної постанови про арешт та (або) її скасування в матеріалах скарги відсутні.

При відкритті будь-якого виконавчого провадження автоматично направляються запити до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи та до Міністерства внутрішніх справ України про зареєстровані транспортні засоби за боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України, боржник відкрив нові рахунки в АТ «Сенс Банк» НОМЕР_1 (гривня), НОМЕР_1 (євро), НОМЕР_2 (гривня) після накладення арешту на кошти боржника, а саме: 21.03.2025 та 19.05.2025.

04.04.2025 державним виконавцем було направлено вимогу до АТ «Сенс Банк» про надання підтвердження коли були відкриті вищезазначені рахунки.

07.04.2025 державним виконавцем було направлено вимогу до АТ «Сенс Банк» щодо надання інформації про рух коштів по рахунках боржника.

07.04.2025 державним виконавцем було направлено вимогу до АТ «Сенс Банк» щодо надання інформації про залишок коштів на рахунках боржника.

29.04.2025 на адресу відділу надійшла відповідь від АТ «Сенс Банк» в якій зазначено, що боржником було відкрито вищезазначені рахунки 21.03.2025

29.04.2025 на адресу відділу надійшла відповідь від АТ «Сенс Банк» в якій зазначено залишок коштів на вищезазначених рахунках боржника.

29.04.2025 на адресу відділу надійшла відповідь від АТ «Сенс Банк» з додатками про рух коштів боржника по вищезазначеним рахункам з дати відкриття по 07.04.2025.

Отже, відкриваючи нові рахунки у банківських установах після 26.02.2025, боржник діяв в порушення ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

19.06.2025 слідчим суддею Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя постановлено ухвалу у справі № 335/5793/25, якою зобов`язано уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за заявою Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.05.2025 року (зареєстровано в ІТМ ІПНП за № 13112) щодо факту відкриття боржником нових рахунків у банківських установах за наявності накладення арешту на інші рахунки.

З огляду на вищевикладене, постановою від 06.06.2025 накладено арешт на рахунки, відкриті боржником у пряме порушення вимог ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права.

Згідно з частиною третьою статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Арешт на майнові права у вигляді майнових прав у внутрішній системі обліку особи, яка провадить клірингову діяльність, накладається в порядку, встановленому статтею 64 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України або інших банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам для забезпечення здійснення грошових розрахунків.

Не допускається накладення арешту, звернення стягнення за власними зобов`язаннями Центрального депозитарію цінних паперів як суб`єкта господарювання на кошти, що знаходяться в Національному банку України або інших банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів для забезпечення виплати доходів за цінними паперами, при погашенні боргових цінних паперів чи при здійсненні емітентом інших корпоративних операцій, що передбачають виплату коштів.

Не допускається накладення арешту, звернення стягнення на кошти, що отримуються (утримуються) небанківським надавачем платіжних послуг на розрахунковому рахунку, відкритому банком небанківському надавачу платіжних послуг для виконання платіжних операцій, за зобов`язаннями такого небанківського надавача платіжних послуг перед будь-яким кредитором, крім звернення стягнення за зобов`язаннями цього небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем, за умови що таке зобов`язання пов`язано з наданням ним платіжних послуг такому користувачу. Порядок звернення стягнення на кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках небанківських надавачів платіжних послуг, встановлюється Національним банком України.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частинами 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, постанова заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. від 06.06.2025 про арешт коштів боржникає правомірною, законною, такою, що прийнята в межах наданих законом повноважень.

Відповідно до п. 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно з частиною 2 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Колегія суддів також зауважує, що матеріалами справи також підтверджено, що постановою заступника начальника Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гринь Я.А. від 06.06.2025 зупинено вчинення виконавчих дій, тобто жодні виконавчі дії не проводяться.

Апеляційний суд вважає слушним зауваження суду першої інстанції про те, що положення п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не повинні розглядатись як законна підстава для невиконання судового рішення, особливо якщо таке рішення ухвалене на захист конституційного права людини на працю в аспекті права на належну і своєчасну оплату такої праці.

Отже, державний виконавець діяв відповідно до закону, в межах своїх повноважень, а права боржника не порушені під час здійснення виконавчих дій, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, колегія судді доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, вони зводяться до неправильного тлумачення позивачем норм матеріального права, і є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вони не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду першої інстанції, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права і зводяться до повторювання аргументів первісної скарги, яким суд першої інстанції надав вичерпну правову оцінку.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції, висновки суду є достатньо аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що суд першої інстанції правильно встановивши дійсні обставини справи під час розгляду скарги по суті, правильно визначившись із нормами матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ДП «УкрНДІспецсталь», повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу ДП «УкрНДІспецсталь» слід залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: