ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 342/290/19

провадження № 61-10076св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються, - державний виконавець Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року у складі колегії суддів: Фединяка В. Д., Максюти І.О., Томин О. О.,

Короткий зміст заявлених вимог

1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби

у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо примусового виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня

2019 року у справі № 342/290/19.

2. Скаргу мотивувала тим, що з 02 січня 2004 року вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2016 року по справі № 342/603/16-ц (провадження № 2/342/454/2016).

3. За період перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із заявницею.

4. Рішенням Городенківського районного суду від 22 жовтня 2015 року

у справі № 342/1009/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по

650 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня звернення (14 вересня 2015 року) до досягнення ними повноліття.

5. На виконання вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання (виконавче провадження

№ 49250033).

6. Рішенням Городенківського районного суду від 12 червня 2019 року

у справі № 342/290/19 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня

2015 року у цивільній справі № 342/1009/15-ц, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Стягнення аліментів в зміненому розмірі ухвалено проводити з дня набрання чинності рішенням суду у справі до досягнення дітьми повноліття.

7. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання (виконавче провадження № 72227275).

8. Боржник ОСОБА_2 є фізично здоровою людиною працездатного віку, протягом останніх років та на час звернення до суду зі скаргою проживає

і працює за кордоном, є матеріально забезпеченим, отримує регулярні доходи

в іноземній валюті, а відтак, на переконання ОСОБА_1 , мав та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, проте протягом тривалого часу ухиляється від виконання такого обов`язку.

9. Оскільки рішенням Городенківського районного суду від 22 жовтня

2015 року у цивільній справі № 342/1009/15-ц вирішено стягувати з боржника на користь заявниці аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 650 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня звернення до досягнення ними повноліття,

а рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області

12 червня 2019 року у справі № 342/290/19 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі № 342/1009/15-ц, та вирішено стягувати з боржника на користь заявниці щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, на утримання двох неповнолітніх дітей, то, на переконання ОСОБА_1 , саме з жовтня 2015 року повинна проводитися індексація аліментів.

10. З урахуванням вищезазначеного просила суд:

визнати неправомірними розрахунки суми індексації розміру аліментів, проведені державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції у виконавчому провадженні № 72227275 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону;

зобов`язати державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції здійснити перерахунок суми індексації розміру аліментів у виконавчому провадженні

№ 72227275 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітніх дітей відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Короткий зміст ухвали районного суду

11. Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця при здійсненні розрахунку суми індексації розміру аліментів, що проведені у виконавчому провадженні

№ 72227275 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зобов`язано державного виконавця здійснити перерахунок суми індексації розміру аліментів у виконавчому провадженні № 72227275 із врахуванням зауважень, викладених в даній ухвалі, який видати ОСОБА_1 .

12. Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 ,районний суд мотивував своє рішення тим, що обов`язок саме державного виконавця здійснювати обчислення розрахунку індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням вимог Порядку № 1078, зокрема Додатку 1 «Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації» до Порядку, індексація проводиться щомісячно (колонка «Величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації» у таблиці Додатку 1), а із наданих суду матеріалів вбачається, що державним виконавцем здійснено розрахунок розміру індексації по сплаті аліментів станом на 22 січня 2024 року, проте зі змісту такого розрахунку не зрозумілим є саме механізм визначення розміру індексації державним виконавцем.

13. Зокрема районний суд зауважив, що виконавцем не зазначено, що ним здійснено розрахунок із дотриманням вищезазначених норм чинного законодавства, що, своєю чергою, свідчить про помилковість здійсненого розрахунку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

14. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня

2024 року апеляційну скаргу Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено. Ухвалу Городенківського районного суду від 12 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 3 028,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

15. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що висновок про неправомірність дій державного виконавця щодо виконання рішення Городенківського районного суду від 12 червня 2019 року у справі № 342/290/19 є помилковим, оскільки розрахунок індексації аліментів здійснено виконавцем відповідно до вимог закону.

16. На переконання апеляційного суду, індексація аліментів мала проводитись з 12 червня 2019 року, тобто після збільшення рішенням Городенківського районного суду у справі № 342/290/19 розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача до твердої грошової суми в розмірі

1 200 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону. Кінцевим терміном розрахунку, на переконання апеляційного суду, є грудень 2022 року, відповідно до змісту скарги заявниці.

17. За зведеною таблицею індексів інфляції за період липень 2019 року - грудень 2022 року величина приросту індексу споживчих цін становить 10,7 %.

18. Розрахунок індексації, своєю чергою, складає: (2 618,00 грн ? 104,50) / 100 = 58,90 грн; (2 618,00 грн ? 103,10) / 100 = 40,80 грн; (2618,00 грн ? 103,10) / 100 = 40,80 грн.

19. Загальна сума індексації аліментів за розрахунковий період, на переконання апеляційного суду, становить 140,50 грн, що, своєю чергою, свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення скарги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20. У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року у вказаній справі.

21. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

22. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду, а рішення місцевого суду залишити в силі.

23. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

24. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд при вирішенні справи не врахував, що державний виконавець застосував неправильний алгоритм для розрахунку суми індексації аліментів, оскільки неправильно застосував положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року

№ 1078.

25. Крім того, апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без врахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13, а також у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 686/5088/20 (провадження № 61-18580св21).

26. На переконання заявника касаційної скарги, апеляційний суд при здійсненні розрахунку індексації аліментів помилково не врахував, що такий розрахунок мав здійснюватися із жовтня 2015 року.

Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходили

Фактичні обставини справи, встановлені судами

27. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме по

650 грн на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

29. Стягнення аліментів розпочато із 14 вересня 2015 року.

30. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2019 року у справі № 342/290/19 (провадження № 2/342/392/2019) розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі

№ 342/1009/15-ц, змінено та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 200 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітніх дітей.

31. На підставі виконавчого листа № 342/290/19, виданого 26 червня

2023 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення суду від 12 червня 2019 року у справі № 342/290/19, державним виконавцем Кушицькою М. В. було відкрито виконавче провадження № 72227275. Стягнення аліментів у зміненому розмірі проводиться з дня набрання чинності рішенням суду у справі, а саме із 15 липня 2019 року.

32. Відповідно до відповіді Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 січня 2024 року

№ 72227275/7206 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП: 72227275, проведеного державним виконавцем, станом на 22 січня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Позиція Верховного Суду

33. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

34. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно

у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

35. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

36. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

37. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише

в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

38. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

39. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

40. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

41. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

42. Як вбачається зі змісту касаційної скарги, незгода ОСОБА_1 із ухваленим судовим рішенням зводиться до неправильно здійсненого апеляційним судом обрахунку розміру індексації аліментів, а саме до неправильно обраного розрахункового періоду для визначення розміру останньої.

43. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

44. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

45. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

46. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

47. Змістом частини першої та другої статті 184 СК України визначено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

48. Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

49. Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

50. Зазначені положення конкретизовано у змісті частини першої

статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

51. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

52. Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі

№ 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист

і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

53. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

54. Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

55. Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

56. До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, в Україні, в свою чергу, діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

57. Змістом частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено об`єкти індексації грошових доходів населення, водночас розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до таких об`єктів не відносився.

58. Верховний Суд України у змісті постанови від 06 листопада 2013 року

у справі № 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

59. Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

60. Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

61. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, своєю чергою, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок

№ 1078).

62. Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

63. Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (який набув чинності 01 січня 2016 року)

у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».

64. Відтак, аналіз статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» дозволяє дійти висновку, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться виключно у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі

101 відсотку до 01 січня 2016 року, водночас із 01 січня 2016 року така індексація проводиться у разі перевищення розміру в 103 відсотки.

65. При цьому, з огляду на Порядок № 1078, зокрема Додаток 1 «Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації» до Порядку, індексація проводиться щомісячно (колонка «Величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації» у таблиці Додатку 1), починаючи з місяця, у якому величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації і подальша зміна розміру індексації відбувається у разі, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком знову перевищить поріг індексації.

66. Відповідно до абзацу першого, другого пункту 104 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

67. Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що оскільки рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня

2019 року у вказаній справі було збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області

від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі № 342/1009/15-ц, саме із 15 липня

2019 року (дата набрання рішенням законної сили) повинна проводитись індексація аліментів, а не із жовтня 2015 року, як заявляє заявниця, про що було зазначено у змісті оскаржуваної постанови апеляційного суду. Більше того, як вбачається зі змісту відмітки державного виконавця про виконання рішення суду або про повернення виконавчого листа стягувачу у виконавчому листі

від 22 жовтня 2015 року, виданого на виконання рішення у справі № 342/1009/15, стягувачка відмовилася від аліментів, підстава - заява від 11 липня 2023 року.

68. Кінцевий термін розрахунку, своєю чергою, обмежений груднем

2022 року, оскільки саме таку дату зазначала ОСОБА_1 у змісті скарги.

69. Наведене відповідає висновку, якого дійшов Верховний Суд у змісті постанови від 31 серпня 2022 року у справі № 686/5088/20 (провадження

№ 61-18580св21), на яку, в свою чергу, посилається заявник у змісті касаційної скарги.

70. Відтак, оскільки доводи касаційної скарги зводяться до неправильно визначеного апеляційним судом розрахункового періоду для визначення розміру індексації аліментів, а апеляційний суд, своєю чергою, при вирішенні скарги заявниці обґрунтовано врахував, що розрахунковим періодом для проведення індексації розміру аліментів є липень 2019 року - грудень 2022 року, доводи касаційної скарги на увагу не заслуговують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду.

71. Колегія суддів зауважує, що перевищення індексу споживчих цін порогу індексації у 103 відсотки мало місце лише протягом трьох місяців (березень, квітень, червень 2022 року), що відповідало розрахунку державного виконавця, про що, своєю чергою, зазначено в оскаржуваній постанові апеляційного суду.

72. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

73. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки

у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

74. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості,

а наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків апеляційного суду. Більше того, в силу частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

75. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

76. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

77. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

В. В. Шипович