Справа № 199/5152/25
Провадження № 2/202/4027/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючої судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Коваленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Тульчинської (Шаповалової) Н.В у квітні 2025 року засобами поштового зв`язкузвернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 13. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила, що з часом подружнє життя з відповідачем не склалося. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У відносинах відсутнє порозуміння та повага, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. З січня 2024 року сторони не проживають разом та не підтримують спілкування. Шлюб є формальним. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Авраменка А.М.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 27 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Справа надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра 17 липня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду міста Дніпра від 17 липня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 21 липня 2025 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Тульчинська (Шаповалова) Н.В. у судове засідання не з`явилися, натомість на офіційну електронну пошту суду представником позивача подано заяву, відповідно до якої просила розглядати цивільну справу без участі позивача та представника позивача. Наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності. Не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 квітня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 13 (а.с. 10).

Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

Між позивачем та відповідачем відсутній спір про місце проживання спільної малолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем.

Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювати.

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись ст. ст. 56, 105, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар