Справа № 538/1463/25
Провадження № 2/538/892/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лохвицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного МРУ Мін`юсту про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (біологічне ім`я ОСОБА_4 ). У свідоцтві про народження дитини після внесення змін було зазначено батьком ОСОБА_2 , який визнав батьківство добровільно, незважаючи на те, що достеменно знав, що не є біологічним батьком дитини. Між сторонами триває судовий процес про розірвання шлюбу. Біологічним батьком дитини є громадянин арабської держави, від якого позивачка має також старшого сина. Визнання батьківства відповідачем було формальністю, яка наразі перешкоджає реалізації прав дитини на достовірну інформацію про своє походження.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи О. Поляруш в підготовче судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін та їх представників на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (біологічне ім`я ОСОБА_4 ) (а.с.10).

У свідоцтві про народження дитини після внесення змін було зазначено батьком ОСОБА_2 , замість ОСОБА_5 (а.с.9).

Біологічним батьком дитини є громадянин арабської держави.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в поряду, встановленому, зокрема, статтею 122 цього кодексу.

Статтею 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до роз`яснень пункту 11 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року за №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України, - шляхом пред"явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Таким чином суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що знаходять своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позивачка не просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, то суму судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні позову до суду, слід залишити за останньою.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 133, 136 ЦК України, ст. ст. 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лохвицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного МРУ Мін`юсту про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити з актового запису № 76 від 17 травня 2018 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - відомості про батька дитини ОСОБА_2 .

Визнати, що ОСОБА_2 не є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути дитині попередні прізвище, ім`я, по батькові - ОСОБА_4 .

Зобов`язати Лохвицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області внести зміни в актовий запис у книзі реєстрації народжень про народження ОСОБА_3 та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Бондарь