ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6807/25 Справа № 187/2459/23 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТА «АВІАТОР», третя особа на стороні відповідача - ДТЕК «Дніпровські електромережі» про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди і матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТА «АВІАТОР», третя особа на стороні відповідача - ДТЕК «Дніпровські електромережі» про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди і матеріальних збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що починаючи з 18 березня 2007 року, ОСОБА_1 прийнятий до членів садового товариства «Авіатор», на підставі протоколу спільного рішення від 18.03.2007 № 6. Він будучі членом СТ «Авіатор» виконував умови Статуту садівничого товариства та сплачував членські внески, заборгованості по оплаті членських внесків позивач не має.

Кабінетом Міністрів Україні було змінено тариф за електроенергію з 1.68 до 2.64 грн/кВт*год, починаючи з 01.06.2023.

На його переконання правлінням СТ Авіатор безпідставно і незаконно було прийнято рішення встановити внутрішній тариф за електроенергію по 3.00 грн/кВт*год.

15.07.2023 в садівничому товаристві Авіатор відбулися загальні збори, де було розглянуте питання стосовно сплати за електроенергію по 3.00 грн/кВт*год. Позивач виступив на цих зборах і повідомив учасникам зборів, що встановлення такого тарифу буде напряму порушувати Статут СТ «Авіатор» та закону про реєстрацію Громадської організації. На цих зборах Позивач також зазначив, що не буде порушувати Статут СТ «Авіатор» та чинне законодавство України. Але незважаючи на всі доводи Позивача до Голови Правління садівничого товариства Авіатор, ОСОБА_2 незаконно і безпідставно було поставлено на голосування питання про виключення Позивача із членів садового товариства Авіатор і відключення від електропостачання.

02.08.2023 без будь яких попереджень, невідомі особи потрапили на території земельної ділянки, яка належить Позивачу та відрізали кабелі живлення, які подавали електроенергію на територію земельної ділянки, а саме садового будинку. На той момент Позивача не було на території земельної ділянки. Після відключення від електропостачання, Позивачу зателефонував його сусід і повідомив, що невідомі особи відключили його земельну ділянку від електропостачання, приїхали та відрізали проводи. З`явитися на земельну ділянку саме в той день у Позивача змоги не було, тому відвідати його земельну ділянку було можливим лише на ранок наступного дня.

Прибувши на свою земельну ділянку 03.08.2023, Позивач викликав поліцію, яка в свою чергу після прибуття на місце пригоди склала заяву зі слів Позивача, так як Позивачу було завдано збитків через незаконне відключення його земельної ділянки від електропостачання, на момент такого відключення температура повітря сягала до +40.0 С, продукти в холодильнику були зіпсовані, сума зіпсованих продуктів склала близько 2050 грн. Також наслідками припинення електропостачання було неможливо здійснити своєчасний полив садових рослин, дерев і близько 800 кущів, що суттєво погіршило якість та кількість врожаю і завдало матеріальної шкоди, яку можна оцінити у суму близько 7000 грн.

Для вирішення різного роду побутових питань довелося придбати автономний бензиновий генератор, мастило і паливо до нього.

Позивач вимушений користуватися електроенергією вже більше одного року та лише у спосіб генерації електроенергії за допомогою використання електрогенератора, купуючи паливо для його роботи за власний рахунок. Період незаконного та безпідставного відключення починається 02.08.2023 року. Таким чином вартість купівлі бензину для електрогенератору починаючи із 02.08.2023 року, становить - 22 488,65 грн., які він просить стягнути з відповідача.

Ніяких пояснень про відключення Позивача від електропостачання з боку керівництва садівничого товариства Авіатор, надано не було, були відправлені відповідні додаткові запити, але вони також були проігноровані.

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням надати йому квитанцію за спожиту ним електроенергію за серпень місяць з вказаними реквізитами для оплати, але таку квитанцію надано не було.

По факту незаконного відключення Позивача від електроенергії, ним в свою чергу було подано заяву в поліцію, після опрацювання заяви, Позивач отримав відповідь, де зазначено, що ознак адміністративного або кримінального правопорушення в поданій заяві не вбачається, суть заяви відноситься до цивільно-правових відносин та вирішується у судовому порядку.

Позивач зазначає, що п. 3.6. Статуту СТ «Авіатор», визначено, що за рішенням загальних зборів, Товариство може не відкривати без потреби субрахунки, а всі необхідні розрахунки проводити готівкою через касу Товариства. Прийом готівки касою Товариства здійснюється по касовим ордерам, а платнику видається квитанція. Усі надходження і видання готівкою обліковуються в касовій книзі, яка пронумерована, прошита, скріплена печаткою і завірена підписами Голови Правління і бухгалтера., тобто всі отримані кошти Товариство фіксує у касовій книзі та видає квитанцію про надходження таких коштів члену Товариства.

Позивач не отримував від Відповідача копії Рішень про встановлені тарифи за користування електроенергією, не отримував попередження про відключення від електропостачання у разі не сплати за використану електроенергію. Та взагалі ніяких письмових повідомлень та Рішень правління, які стосуються встановлення тарифів та відключення від електропостачання.

Фактично з 02.08.2023 позивач та його родина не мали змоги, без електроенергії, спокійно відпочивати на своїй садовій земельній ділянці, що Позивач може оцінити у завданні моральної шкоди на суму близько 25 000 грн. Позивач вважає цю суму розумною та справедливою, а також такою яка не принесе йому швидкого збагачення, якщо звернути увагу що ця сума розрахована за піврічні моральні страждання та співмірність із стресом під постійним дискомфортом та витратами пов`язаними із закупівлею альтернативних ресурсів для отримання електропостачання до свого садового будинку.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд визнати Рішення правління Садівничого Товариства «Авіатор» в частинні виключення із його членів, громадянина ОСОБА_1 , таким що не відповідає чинним вимогам Статуту Садівничого Товариства «Авіатор» . Поновити членство ОСОБА_1 у Садівничому Товаристві «Авіатор» .

- зобов`язати Садівниче Товариство «Авіатор» усунути перешкоди в користування садівничим будинком шляхом відновлення постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 .

- зобов`язати Садівниче Товариство «Авіатор» розробити та затвердити на загальних зборах тариф по сплаті електричної енергії членами Садівничого Товариства «Авіатор» у відповідності до норм чинного законодавства України.

- стягнути із Садівничого Товариства «Авіатор» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень 00 копійок.

- стягнути із Садівничого Товариства «Авіатор» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду, якої зазнав позивач у результаті відключення його земельної ділянки № НОМЕР_1 від електропостачання у розмірі 22 488,65 грн.

- стягнути із Садівничого Товариства «Авіатор» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТА «АВІАТОР» про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди і матеріальних збитків, третя особа на стороні відповідача: ДТЕК «Дніпровські електромережі» задоволено частково.

Зобов`язано САДІВНИЧЕ ТОВАРИСТВА «АВІАТОР» відновити постачання електричної енергії до садової ділянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТА «АВІАТОР» на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 11073,60 грн , що складаються із судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Авіатор» про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди і матеріальних збитків - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди і матеріальних збитків та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.12.1986 року виконавчим комітетом Царичанської районної ради народних депутатів зареєстровано СТ «Авіатор».

18 березня 2007 року, ОСОБА_1 прийнятий до членів садового товариства «Авіатор», на підставі протоколу спільного рішення від 18.03.2007 № 6 про що вказує членська книжка № 7 (т.1 а.с. 11).

У Статуті СТ «Авіатор» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) передбачено, що СТ «Авіатор» (у Статуті зазначено як Товариство), у своїй діяльності керується Конституцією України, Цивільно-процесуальним, Цивільним та Земельним кодексами України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про об`єднання громадян», «Про власність» та іншими нормативно-правовими актами України, а також цим Статутом. (п. 1.1.)

Головним завданням Товариства є організація колективного саду, ефективного використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів, іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для оздоровлення і відпочинку членів Товариства та їх родин, збереження цілісності інфраструктури, забезпечення гарантії прав та захист інтересів його членів. (п. 1.2).

СТ «Авіатор» є організацією добровільно об`єднаних громадян - землекористувачів, землевласників (орендарів) їх земельних ділянок, приватних чи наданих у користування в єдину територію зі збереженням меж особливості їх ділянок на основі договірного, фіксованого членства для спільного ведення садівництва, у подальшому "Садівники". При цьому виконання Статутних вимог Товариства - обов`язкове для всіх членів Товариства, які знаходяться на цій єдиній загальній території. (п 1.3.1.)

Товариство - це незалежна, самоврядна, громадська, неприбуткова організація. (п 1.3.2.)

Пунктом 1.3.5 Статуту визначено, що кошти та майно Товариства складаються із вступних, членських цільових внесків, а також державних дотацій згідно «Програми розвитку колективного садівництва регіону», членських внесків Товариства «Авіатор» та інших надходжень, не заборонених законом:

- Вступні внески - це грошові кошти, внесені членами Товариства на організаційні витрати, оформлення документації, придбання обладнання контори.

- Членські внески - це грошові кошти, які обов`язково щорічно вносяться членами Товариства на оплату праці виборних працівників та інші поточні витрати для статутної діяльності.

- Цільові внески - це грошові кошти, внесені членами Товариства на ремонт, придбання (створення) майна на об`єктах загального користування (дороги, водогони, електролінії), оплату праці найманих працівників , а також проведення агрозаходів.

Згідно п. 1.3.8. Статуту Товариство по рішенню загальних зборів членів може бути оптовим покупцем енергетичних, водних та інших ресурсів у відношенні з державою чи іншими постачальниками. Якщо таке рішення зборів членів Товариства відсутнє, товариство зобов`язане передати відповідні системи забезпечення безоплатно на баланс постачальницьким організаціям (незалежно від форми власності), і розрахунок за воду, газ, електроенергію та інші ресурси проводять члени Товариства на загальних підставах. У такому випадку Товариство не несе відповідальності по зобов`язаннях своїх членів.

При цьому положеннями пунктів 2.4.7-2.4.9 розділу «Членство в садовому товаристві, права і обов`язки членів Товариства» Статуту, визначено що «Садівник» - член Товариства зобов`язаний: до 1 вересня поточного року сплачувати вступні, членські і цільові внески в розмірі та в терміни, встановлені загальними зборами членів Товариств. Несплачені "Садівником" членські, вступні та цільові внески більше року, стягуються з нього через суд, при чому всі витрати по судовій тяжбі сплачуються відповідачем. Відшкодовувати у встановленому порядку збитки, завдані Товариству "Садівником".

30.05.2002 між ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» (постачальником електричної енергії) та СТ «Авіатор» (споживачем) укладено договір № 208 про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Додатком до договору крім іншого є Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, з якого встановлено, що СТ «Авіатор» є власником частини електромереж та електроустановок (т. 1 а. с. 218).

Договори про постачання електричної енергії між членами СТ «Авіатор» та самим СТ «Авіатор», а також із ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» не укладались та в матеріалах справи відсутні.

Згідно з протоколом загальних зборів членів СТ «Авіатор» від 01.07.2023 № 48 прийнято рішення про проведення загальних зборів 15.07.2023 садівників СТ «Авіатор» щодо тарифів за користування електроенергією з 01.06.2023. Про відповідальність садівників СТ «Авіатор» за несплату за використану електроенергію та заслухати садовода ОСОБА_3 з питання несплати ним електроенергії за червень 2023 (т. 1 а.с. 233).

15.07.2023 загальними зборами СТ «Авіатор», протокол № 50 постановлено:

1. тариф СТ «Авіатор» 3 грн, виконані розрахунки з його обґрунтування вважати правильними.

2. Зобов`язати члена СТ «Авіатор» ОСОБА_3 сплатити заборгованість за використану електроенергію в червні і використану електроенергію в липні ц.р. до 25 липня ц.р.

3. У випадку не сплати заборгованості за використану електроенергію в липні ц.р. провести відключення садового будинку АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 від загальної електромережі (т. 1 а.с. 227-230).

Як встановлено судом, що 02.08.2023 садову ділянку позивача відключено від загальної мережі електропостачання СТ «Авіатор».

Відмовляючи в частині позовних вимог щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Змагальність сторін є однією з основних засада (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вказує, що внаслідок протиправних дій СТ «Авіатор» йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої позивач оцінив у 25 000 грн. При цьому, не надав будь-яких доказів спричинення йому моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині компенсації моральної шкоди безпідставні і задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення матеріальної шкоди.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Отже, норми ст. 1166 ЦК України вимагають встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначив, що "розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що ... шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи".

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями.

З матеріалів справи вбачаться, що відсутні переконливі докази, що саме діями відповідача щодо відключення ділянки позивача від електроенергії, йому спричинено шкоду, яку останній оцінив у 22 488,65 грн. і пов`язав з використанням автономного бензинового генератора.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, судом надано належну оцінку наданим сторонами спору доказам, а також доводам учасників справи щодо предмету спору.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 вересня 2025 року .

Судді: