ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2619/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року в складі судді Семіряд І.В. по справі № 638/23912/24 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. У порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за надані послуги у повному обсязі відповідачі не здійснюють, внаслідок чого у них станом на 01 листопада 2024 року утворилась заборгованість перед позивачем у загальній сумі 17 715,51 грн, з яких: 17 029,06 грн - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2020 року по 30 вересня 2023 року; 352,80 грн - абонентська плата за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 272,64 грн - абонентська плата за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 61,01 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01 серпня 2023 року по 30 вересня 2023 року.

Посилаючись на вказані обставини, КП «Харківські теплові мережі» просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно заборгованість в сумі 17 715,51 грн та судові витрати в сумі 3117,62 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року позов КП «Харківські теплові мережі» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь КП «Харківські теплові мережі» 17 029,06 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2020 року по 30 вересня 2023 року, 352,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 272,64 грн за абонентську плату за індивідуальним договором постачання гарячої води за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 61,01 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01 серпня 2023 року по 30 вересня 2023 року, судові витрати 3117,62 грн, а всього 17 715,51 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь КП «Харківські теплові мережі» сплачену суму судового збору по 605,60 грн з кожного. Компенсовано КП «Харківські теплові мережі» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 605,60 грн. У стягненні з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь КП «Харківські теплові мережі» витрат на отримання довідки у сумі 89,62 грн відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі не виконували належним чином свого обов`язку з оплати наданих їм послуг, тому наявні підстави для стягнення з них заборгованості та задоволення позовних вимог. Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з перебуванням у провадженні іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити дії немає, адже позови не тотожні.

На вказане судове рішення 10 березня 2025 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено наявність заборгованості. До грудня 2021 року по рахункам комунальних підприємств у порядку компенсації витрат сплачував АТ «Ощадбанк» у межах суми, яка надійшла на його рахунок з Державного бюджету. Станом на час звернення КП «Харківські теплові мережі» до суду з позовом заборгованість була відсутня, що підтверджується складеною ним на підставі рахунків та квитанцій таблицею. Він неодноразово звертався до позивача з заявами щодо перерахунку заборгованості, однак йому було відмовлено. Він звернувся до суду з позовом до КП «Харківські теплові мережі» про зобов`язання затвердити баланс за період з 01 червня 2021 року по 01 серпня 2024 року у сумі переплати 2781,10 грн, встановити у його квартирі індивідуальний лічильник гарячої води та укласти з ним індивідуальний договір, та справа № 638/12671/24 розглядається Комінтернівським районним судом м. Харкова. Суд протиправно не зупинив провадження у цій справі до розгляду справи № 638/12671/24 або не надіслав справу для об`єднання, адже позови взаємопов`язані.

Учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щоОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 4, 10-14).

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є постачальником послуг з теплопостачання в місті Харкові і надає послуги з теплопостачання в будинку за вказаною адресою.

Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість, яка за період з 01 червня 2020 року по 30 вересня 2023 року складає 17 029,06 грн (а.с. 5).

З відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, а також з відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість у розмірі: 352,80 грн плата за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 272,64 грн - плата за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, а також 61,01 грн плата за обслуговування ВБС теплопостачання за період з 01 серпня 2023 року по 30 вересня 2023 року (а.с. 6, 7).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Стаття 543 ЦК України передбачає. що в разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 1 статті 7 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктами 33, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022), передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2019 року № 219) технічне обслуговування складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів систем чи завданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами змащення тощо.

Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та є усталеним у практиці Верховного Суду, зокрема, підтриманий у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615/18-ц, провадження № 61-14819 св 20, від 09 червня 2021 року у справі № 303/7554/16-ц, провадження № 61-20523св19, від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17, провадження № 61-13603св19.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Як встановлено судом, Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» у період з червня 2020 року по вересень 2023 року надавались відповідачам послуги з теплопостачання, які вони повинні оплатити.

З відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, а також за абонентське обслуговування та обслуговування ВБС теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги та абонплата, але відповідачами оплата послуг здійснювалась нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальній сумі 17 715,51 грн, з яких: 17 029,06 грн - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2020 року по 30 вересня 2023 року; 352,80 грн - абонентська плата за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 272,64 грн - абонентська плата за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року, 61,01 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01 серпня 2023 року по 30 вересня 2023 року.

Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що на КП «Харківські теплові мережі» покладено обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, що відповідає вимогам чинного законодавства, висновки суду першої інстанції про стягнення заборгованості за абонентське обслуговування також є обґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що до грудня 2021 року по рахункам комунальних підприємств у порядку компенсації витрат сплачував АТ «Ощадбанк, та станом на час звернення КП «Харківські теплові мережі» до суду з позовом заборгованість була відсутня, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів на спростування наявності заборгованості та її розміру відповідачем не надано. Складена ОСОБА_1 таблиця (розрахунок) охоплює період з червня 2021 року, тоді як заборгованість виникла з червня 2020 року, та період з жовтня 2023 року по червень 2024 року, що виходить за межі позовних вимог (а.с. 49).

Долучені до апеляційної скарги роздруківки з сайту АТ «Ощадбанк» щодо оплати пільг за житлово-комунальні послуги, копії квитанцій та рахунків КП «Харківські теплові мережі» (а.с. 50-99) не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом в силу вимог частини 3 статті 367 ЦПК України, адже до суду першої інстанції такі докази не подавались, та причин, які б об`єктивно перешкоджали їх надати, ОСОБА_1 не наведено. До того ж, ці докази не впливають на правильність висновків суду, адже вказані у них суми оплат враховані у розрахунках та відомостях позивача.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд мав зупинити провадження у цій справі до розгляду справи № 638/12671/24 за його позовом до КП «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити дії або об`єднати такі справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розгляд цієї справи не є об`єктивно неможливим до вирішення справи № 638/12671/24, у цій справі суд має можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовано позов. З клопотанням про зупинення провадження у справі відповідач не звертався. До того ж, постановою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року у справі № 638/12671/24 скасовано ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі до розгляду цієї справи та зазначено про відсутність підстав для зупинення провадження (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125116116). Отже, підстав для зупинення провадження у цій справі чи об`єднання справ, які перебувають у провадженні різних судів, не вбачається.

Крім того, 29 квітня 2025 року у справі № 638/12671/24 Слобідським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Беручи до уваги наведене, на підставі належним чином оцінених доказів суд першої інстанції, враховуючи вищевказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції є законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, підстав для перерозподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук