Справа № 676/4268/25
Провадження № 2/724/724/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Ахмедова Р.А.

за участю секретаря судового засідання Сенік М.І.

за участі:

представника позивача: Горохолінської В. Й.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання дитини,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Горохолінська Віта Йосипівна звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 квітня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Кам`янець-Подільского Кам`янець-Подільского міськрайонного управління юстиції Хмельницької області актовий запис № 193, після чого 04 листопада 2019 року розлучились. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишилися фактично проживати разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дітей добровільно погодилась з тим, що діти проживатимуть з батьком, проте юридично вони зареєстровані з матір`ю. З моменту розлучення позивач забезпечує дітей належними житловими, побутовими та освітніми умовами. Відповідач бере участь у забезпеченні дітей лише шляхом сплати аліментів на підставі рішення суду від 18.02.2022.

На цей час молодша дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який досягнув 14-річного віку, постійно проживає з позивачем. Навчається у Чернівецькому транспортному фаховому коледжі. Позивач має постійну роботу, на якій отримує стабільний дохід і має постійне місце проживання.

Для забезпечення прав дитини на стабільне проживання, оформлення документів, вирішення медичних, освітніх та побутових питань просить суд юридично закріпити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 липня 2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11 серпня 2025 року.

11.08.2025 від представника позивача адвоката Горохолінської В. Й. на адресу суду надійшло клопотання про залучення свідків у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради Хмельницької області в особі заступника начальника служби В. Басараба у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без присутності представника служби у справах дітей. Під час винесення рішення цілком покладаються на думку суду.

Представник позивача - адвокат Горохолінська В. Й. в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, суду пояснила, що молодший син заявника ОСОБА_6 залишився проживати з батьком. Батько піклується про сина, надає йому всі умови для виховання та розвитку. Навчає його у коледжі. Мати дитини сплачує тільки аліменти на утримання сина. Неповнолітній ОСОБА_6 зареєстрований у АДРЕСА_2 , але фактично проживає з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу необхідно підтвердити юридично факт проживання дитини з ним, тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. На допиті свідка ОСОБА_7 вона не наполягає, просить заслухати думку дитини ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що у них з ОСОБА_2 від шлюбу є двоє дітей, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2019 року по усній домовленості між нею та її колишнім чоловіком позивачем, син проживає з ним, юридично домовленість не підтверджена. Вона не погоджується з позовом що встановлення юридичного факту проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки тоді у сина не буде можливості вибрати інше місце проживання за його бажанням. На момент розірвання шлюбу діти були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , потім син зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає у дідуся та бабусі у АДРЕСА_3 .

Судом вислухана думка неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розповів, що вона хоче жити з татом за адресою АДРЕСА_1 , бо йому з татом комфортно. Зараз він проживає у бабусі та дідуся. Всім необхідним його забезпечує тато, але мама також допомагає. Він добровільно погодився проживати з татом. Проживає він з ним з 2019 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 648 від 04 серпня 2009 року (а. с. 7).

З актового запису про народження встановлено, що батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с.8).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірвано. Рішення набрало законної сили 06 грудня 2019 року (а.с.9).

З довідки про склад сім`ї наданої КП УК «Житловик» №06-02/250 від 06.05.2025 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючий), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючий), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживаючий) (а.с.10).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2022 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 22 березня 2022 року (а.с.11).

З Договору про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти № К-24-9ОП-07 від 01.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 навчається у Чернівецькому транспортному фаховому коледжі, за денною формою здобуття освіти; за освітньо-пофесійною програмою «Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті», за спеціальністю транспортні технології. ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12-13).

Заявою від 12.06.2025 неповнолітній ОСОБА_5 висловив бажання проживати з батьком ОСОБА_2 , оскільки йому комфортно проживати разом з батьком. Батько створює всі умови для його навчання, розвитку та повноцінного життя (а.с.14).

З Акту обстеження умов проживання від 30.06.2025, головним спеціалістом сектору з питань попередження правопорушень та дотримання законодавства щодо дітей служби в справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради ОСОБА_12 , фахівцем із соціальної роботи Кам`янець-Подільського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді ОСОБА_13 були обстежені умови проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 . Під час обстеження в квартирі перебував ОСОБА_2 з неповнолітнім сином ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_2 після розлучення з ОСОБА_1 дитини залишилася проживати з ним. ОСОБА_1 створила іншу сім`ю, проживає у м. Хотин. Батько самостійно займається виховання неповнолітнього ОСОБА_6 . Мати сплачує аліменти на сина. У бесіді ОСОБА_6 повідомив, що спілкується з матір`ю у телефонному режимі. Зазначив, що самостіно визначився з місцем проживання, надалі бажає проживати з батьком.

Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 статті 9 СК України визначено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Відповідно до частин 1, 2 статі 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно із частиною 2 статті 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 351/611/21 (провадження № 61-990св23) вказано, що «у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України. У зазначеній справі, Верховним судом встановлено, що на час звернення до суду з позовом та розгляду справи у суді першої інстанції дитині виповнилося 14 років. Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства він може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, колегія суддів Верховного Суду вважала, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних вимог позивача необхідно було відмовити.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц (провадження № 61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15 (провадження № 61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)».

Крім того, у постанові Верховного суду від 02 листопада 2023 року у справі № 592/7624/22, судом касаційної інстанції констатовано, що законом не передбачено можливості визначення місця проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, з одним із батьків, а тому суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, у сторін у шлюбі народилося двоє дітей: повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент подання позовної заяви до суду, вже виповнилось 15 років, а частиною 3 ст. 160 СК України чітко визначено, що у тому разі, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент подання позовної заяви до суду вже досяг 15 років, а на момент розгляду справи у суді 16 років, а тому він може сам визначати своє місце проживання з батьком чи матір`ю.

Більш того, неповнолітній ОСОБА_5 вже визначився з місцем свого проживання, а саме з батьком позивачем ОСОБА_2 , про що він особисто повідомив суду у судовому засіданні. Зазначений факт підтвердила також і відповідачка ОСОБА_1 .

Суд позбавлений можливості визначати місце проживання неповнолітньому ОСОБА_5 , якому вже виповнилося 14 років, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

Дитина має право жити з батьками, має право на гармонійний розвиток в належних умовах. Батьки зобов`язані забезпечити дитині відповідні умови. В залежності від віку дитини спочатку місце проживання визначається законом з батьками, потім за їх спільною згодою. Після досягнення дитиною десятирічного віку вже враховується її думка щодо місця проживання з батьками які живуть окремо. За відсутності згоди, щодо визначення місця проживання дитини до чотирнадцяти років спір може бути вирішений судом. Після досягнення чотирнадцяти років дитина самостійно визначає місце проживання і у цьому випадку законом не визначено вирішення спору між батьками у судовому порядку.

Частиною 2 статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з частинами 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже, норми сімейного законодавства не передбачають окремих підстав визначення проживання дитини з одним з батьків, у зв`язку з самостійним вихованням дитини цим з батьків без участі другого з батьків. Зазначені позовні вимоги не становлять жодного захисту прав батька (що звернувся до суду) чи неповнолітньої (яка і так проживає з батьком, перешкод в цьому немає), тобто не є належними способами захисту прав, а самі права позивача не порушені.

Установивши, що законом не передбачено можливості визначення місця проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, з одним із батьків, суд доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Розподіл судових витрат.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Тому суд відносить на рахунок позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 141, ст. ст. 258-259, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради Хмельницької області про визначення місце проживання дитини відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради Хмельницької області, юридична адреса місця знаходження: м. Кам`янець Подільський, майдан Відродження,1, Хмельницької області.

Повний текст рішення суду складено 04 вересня 2025 року.

Суддя: Р. А. АХМЕДОВ