Провадження № 2-о/522/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 19.09.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ОК «Захід», в/ч НОМЕР_1 ), в/ч НОМЕР_2 , про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 місті Тираспіль що є Придністров`є, про що зроблений запис акту про народження №1097 від 04.05.1989 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився рідний брат заявника ОСОБА_3 в місті Тираспіль Придністров`є, про що зроблений запис акту про народження №2085 від 17.08.1987 року. 22.07.1995 року мати заявника вдруге вийшла заміж, в результаті чого її прізвище було змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Таким чином, до складу родини заявника входить ОСОБА_1 , 1989 р.н., його рідний брат ОСОБА_3 , 1987 р.н., його рідна сестра ОСОБА_2 , 1999 р.н., мати ОСОБА_2 , 1966 р.н., та вітчим ОСОБА_6 , 1956 р.н.. 31.03.2022 заявник пішов добровольцем на фронт та став до лав ЗСУ. На теперішній час він проходить службу в лавах ЗСУ, а саме у військовій частині НОМЕР_2 . 23.07.2024 року ОСОБА_2 отримала сповіщення сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що її син ОСОБА_3 , 1987 р.н., в процесі участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі населеного пункту Красногорівка Донецької області під час штурму пропав безвісти. Реалізуючи свої права, ОСОБА_2 , як мати, звернулася до правоохоронних органів з метою розшуку сина, заява внесена до ЄРДР. 16.08.2024 заявник подав рапорт до військової частини НОМЕР_2 , за результатом розгляду якого, заявнику було усно роз`яснено про необхідність усунення виявлених недоліків, а саме: легалізації документів на підтвердження родинного зв`язку із безвісти зниклим братом ОСОБА_3 . Документи, додані заявником до рапорту, на підтвердження її родинних відносин між ним та її рідним братом, зниклим безвісти ОСОБА_3 , представники військової частини не прийняли до уваги, оскільки свідоцтва про народження братів, свідоцтво про шлюб матері заявника видані органом самопроголошеної держави, яка не визнається державою Україна і не може бути прийняте для вчинення будь-яких юридичних дій.

Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Свячену Ю.Б. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 року.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 року про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_7 Сирової В.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о.керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. № 97/25 від 16.01.2025 року, 17.01.2025 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 20.01.2025 року.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року справу було до свого провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.04.2025 року.

У судове засідання 01.04.2025 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 15.05.2025 року.

У судове засідання 15.05.2025 року з`явилася представник ОСОБА_1 адвокат Сластнікова Г.О., просила долучити до матеріалів справи докази, а саме відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси від 24.09.2024 року. Також просила викликати у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Сластінкової Г.О. та приєднав до матеріалів справи копію відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси від 24.09.2024 року та викликав у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Представник ОСОБА_1 адвокат Сластнікова Г.О. пояснила, що заявник є рідним братом ОСОБА_3 , який визнаний безвісно відсутнім за особливими умовами.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 19.06.2025 року.

До суду 19.06.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Сластнікової Г.О. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме свідоцтва про смерть, свідоцтва про розлучення, свідоцтва про шлюб, адвокатського запиту № 01-03/1/25 від 10.01.2025 року.

До суду 19.06.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Сластнікової Г.О. надійшла заява про заміну заінтересованих осіб у справі, згідно якої просила замінити заінтересованих осіб у справі в спосіб виключення з кола учасників справи в/ч НОМЕР_2 та оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та залучення до участі у справі військову частину НОМЕР_3 , та Командування морської піхоти (КМП, в/ч НОМЕР_4 .

У судове засідання 19.06.2025 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 09.07.2025 року.

У судове засідання 15.05.2025 року з`явилася представник ОСОБА_1 адвокат Сластнікова Г.О., просила виключити з кола заінтересованих осіб ВЧ НОМЕР_2 та ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та залучити у якості заінтересованих осіб ВЧ НОМЕР_3 та КМП В/Ч НОМЕР_4 .

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Сластнікової Г.О., виключив з кола заінтересованих осіб ВЧ НОМЕР_2 та ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та залучив у якості заінтересованих осіб ВЧ НОМЕР_3 та КМП В/Ч НОМЕР_4 , у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 26.08.2025 року для їх належного повідомлення.

До суду 16.07.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Сластнікової Г.О. надійшла уточнена заява з урахуванням вилучених та залучених заінтересованих осіб.

У судове засідання 26.08.2025 року з`явилися представник ОСОБА_1 адвокат Сластнікова Г.О. та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Заінтересовані особи були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сластнікова Г.О. просила заяву задовольнити та встановити факт родинних відноси між заявником та його рідним братом, який помер. Вони обидна народились у м. Тирасполі, обидва проходили військову службу, громадяни України. Під час воєнних дій один брат ОСОБА_3 , помер. Заявник звернувся з рапортом про списання з лав ЗСУ, проте йому було відмовлено, оскільки не доведено родинні зв`язки. Мета звернення до суд реалізація права на списання з військової служби, тобто звільнення у зв`язку з загибеллю брата.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 пояснила, що в неї троє дітей, старший син ОСОБА_10 , молодший син ОСОБА_11 та донька ОСОБА_12 , сини народились у м. Тирпасполі, коли вони там всі жили, сини від першого шлюбу, а в 1995 року вона розірвала шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_6 вдруге вийшла заміж та переїхала з синами до м. Одеси, де народилась донька. У 2022 році сини пішли добровільно до лав ЗСУ, однак в червні 2024 року сім`я отримала сповіщення щодо безвісно відсутнього страшного сина. Потрібно доказати родинний зв`язок між двома її синами- що вони є рідними братами. Вони усі громадяни України. При народжені у синів було прізвище батька « ОСОБА_4 » та вони змінили їх прізвище через опіку на прізвище матері за другим шлюбом та після чого поїхали до м. Тираспіль, внесли зміни до їх актових записів про народження. ОСОБА_11 надав всі ці документи до воєнкомату, однак йому було відмовлено, оскільки такі документи не визнаються Україною. У зв`язку з чим просила задовольнити заяву, оскільки вони на справді рідні брати.

Суд оглянув оригінали свідоцтв про народження, виданих повторно 10.07.2003 року, на ОСОБА_3 та на ОСОБА_1 , копію розпорядження ПРА ОМР від 13.06.2003 року про зміну прізвища.

Свідки надали свої пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника та свідків, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правовідносини, які є предметом розгляду, регулюються п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Аналіз положень ст. 315 ЦПК України також свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (мовою оригіналу - ОСОБА_13 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Тираспіль Придністров`є, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_5 , повторно виданого 10.07.2003 року Тираспольським міським відділом ЗАГС, про що зроблений запис акту про народження № 2085 від 17.08.1987 року.Батьками вказані: батько « ОСОБА_14 » та мати « ОСОБА_15 ». Дані про батьків вказані на російській мові (а.с. 22)

ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ОСОБА_16 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Тираспіль Придністров`є, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_6 , повторно виданого 10.07.2003 року Тираспольським міським відділом ЗАГС, про що зроблений запис акту про народження № 1097 від 04.05.1989 року. Батьками вказані: батько « ОСОБА_14 » та мати « ОСОБА_15 ». Дані про батьків вказані на російській мові. (а.с. 21).

Згідно паспортних даних заявник є громадянином України (а.с.16-17), також надано ксерокопію паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянин України.(а.с.23-24).

Вказані свідоцтва про народження в оригіналі оглянуто судом у судовому засіданні.

22.07.1995 року мати заявника вдруге вийшла заміж, в результаті чого її прізвище було змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 видане в м. Симферопіль від 22.07.1995 року. (а.с. 100).

Відповідно до сповіщення сім`ї від 23.07.2024 року № СЕ/11593, яким було повідомлено ОСОБА_2 , що її син ОСОБА_3 зник безвісти 02.07.2024 року. (а.с.18).

Відповідно до витягу з ЄДРДР зареєстровано заяву ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_5 , брат заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер у віці 34 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого ВДРАЦС у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) 02.06.2025 року, актовий запис № 3394. (а.с. 102)

Судом також встановлено, що обидна брати служать у лавах ЗСУ.

Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.09.2024 року щодо надання інформації встановлено, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян по території України актового запису про народження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - не виявлено. Згідно доданого до заяви копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 10.07.2003 року, виданого Тираспольського відділу РАЦС та зазначеного в копії паспорту громадянина України НОМЕР_10 від 15.02.2018 року, виданий органом 5115 відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 місце народження: місто Тирасполь, Молдова що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Республіки Молдова, та свідоцтва про народження НОМЕР_11 від 10.07.2003 року, виданого Тираспольського відділу РАЦС та зазначеного в копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_12 від 10.12.2003 року, виданий Шевченківським МВ Приморського УМВС України в Одеській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 місце народження: місто Тирасполь, Молдова, що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Республіки Молдова. У зв`язку з чим видача повторних свідоцтв про народження не є можливе через функціонування Державного реєстру актів цивільного стану громадян лише на території України.

Таким чином суд зауважує, що заявник ОСОБА_1 не може документально підтвердити родинні зв`язки з рідним братом ОСОБА_3 через факт їх народження у м. Тирасполь.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_17 це жінка її рідного дядьки ОСОБА_18 (брат її мами). Тобто ОСОБА_2 це її тітка. Знає її дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , знає всю їх сім`ю з 1995 року, коли вони переїхали до м. Одеси з синами та вже в м. Одесі народилась їх донька ОСОБА_12 . Вони навчались у сш № 77, займались музикою. В них хороші родинні відносини. Тобто ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що загинув, є рідними братами.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_9 це її донька, а ОСОБА_2 жінка її рідного брата ОСОБА_18 . Вона знає всю сім`ю свого рідного брата та його дружини ОСОБА_17 з 1994 року . У 1995 року вони одружились у м. Тирасполі та переїхали до м. Одеси з синами та через рік у них народилась донька ОСОБА_12 . Це чудова сім`я, вони всі дружать та люблять один одного, у них дуже міцні родинні стосунки. Брати пішли добровільно служити до ЗСУ на початку війни, однак ОСОБА_10 зник безвісті, потім його тіло поховали, а через те, що їх свідоцтва про народження видані у м. Тирасполі, то ОСОБА_11 не може бути звільнений зі служби через недоведеність його родинного зв`язку з ОСОБА_10 , хочу вони рідні брати. Вони отримали громадянство України.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_2 це його дружина, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 це його прийомні сини, два рідни брати від першого шлюбу його дружини. ОСОБА_10 , старший син, загинув, він був у лавах ЗСУ, а ОСОБА_11 , молодший син, наразі все ще знаходиться на службі у лавах ЗСУ. Спочатку прийшло сповіщення про те ,що ОСОБА_11 зник безвісті, нещодавно після експертизи його тіло вони поховали і відали свідоцтво про смерть.

Таким чином судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою встановлення факту родинних зв`язків між собою та померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 рідним братом матір`ю ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що їх свідоцтва про народження видані у м. Тирасполі. Інших способів доказування такого факту він позбавлений. Отже вказані відомості юридичного факту породжують для заявника наслідки для доведення підстав для реалізація права на списання з військової служби, тобто звільнення у зв`язку з загибеллю брат.

Досліджені у судовому засіданні докази, суд приймає до уваги як належні та допустимі.

Суд вважає, що заявник повністю підтвердив належним чином право на таке звернення та про обґрунтованість вимог.

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Положеннями ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання спричиняє серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту родинних відносин для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України.

Згідно зі статтею 1 Договір про добросусідство, дружбу і співробітництво між Україною та Республікою Молдова, ратифіковано Законом N 459/96-ВР від 01 листопада 1996 року, Україна зобов`язується дотримуватись у відносинах з Республікою Молдова принципів непорушності кордонів, територіальної цілісності та невтручання у внутрішні справи.

До вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене суд приймає разом з поясненнями свідків, зацікавленої особи, як належний доказ щодо факту дійсності свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_19 .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10-13, 19, 43, 49, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 08.09.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.