єдиний унікальний номер справи 531/289/24
номер провадження 2/531/280/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Жолонко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Карлівського районого суду Полтавської області від 23.04.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання, задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , на його утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. (сім тисяч гривень) щомісячно, починаючи з 02.02.2024 року до припинення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення сином 23 років, а також стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Жолонко О.В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримував повістку про виклик до суду, що є поважною причиною його неявки, оскільки повістка направлялась за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначає, що ОСОБА_4 не отримував копії заочного рішення суду з тієї ж причини. Копію рішення було отримано ним лише 30 вересня 2024 року. Крім того, зазначає, що на теперішній час ОСОБА_1 перебуває у іншому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей. Також, на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина і двоє непрацездатних батьків. Сам ОСОБА_1 , хворіє на цукровий діабет, тип 1, тяжка форма, стадія декомпенсації, відповідно протипоказана важка фізична праця, психо-емоційне перевантаження, робота в нічні зміни, на висоті, уникнення переохолодження, порушення в дієті. ОСОБА_1 не заперечує проти допомоги сину на навчання, але у розмірі 1/8 частини щомісячно від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Ухвалою Карлівського районого суду Полтавської області від 13.01.2025 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Жолонко Олександра Валерійовича задоволено, заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання, скасовано, справу призначено до розгляду.

У ході повторного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що сторони по справі мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, станом на грудень 2023, є студентом третього курсу ВНЗ, денної форми навчання. Степендію син не отримує та фактично перебуває на утриманні матері, але вона сама не має можливості повністю забезпечувати потреби сина. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. До досягнення ним повноліття, відповідач сплачував аліменти на його утримання, але з 01.08.2022 виплата припинилася. Позивачу наразі не відомо, чи працює відповідач та просила суд стягнути з відповідача на аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій гршовій сумі 7000 грн щомісячно до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Позивачка до суду не з`явилася, на електронну пошту суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зазначили, що ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 2500,00 грн. щомісячно.

Додатково представником відповідача надано письмові пояснення, у яких зазначається, що ОСОБА_1 з 08.06.2019 перебуває у іншому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей 2015 та 2020 років народження. Також, на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина від попереднього шлюбу і двоє непрацездатних батьків. Сам ОСОБА_1 , хворіє на цукровий діабет, тип 1, тяжка форма, стадія декомпенсації, відповідно протипоказана важка фізична праця, психо-емоційне перевантаження, робота в нічні зміни, на висоті, уникнення переохолодження, порушення в дієті. На підтвердження зазначеного, клопотанням від 21.03.2025, до матеріалів справи долучено відповідні докази, копії яких також направлено позивачу по справі.

Третя особа до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося у встановленому законом порядку. Заяви чи клопотання від нього на адресу суду не надходили.

Заслухавши сторону відповідача, дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14.

Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обов`язковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до довідки №1113 від 04.12.2023 та Договору ( а.с.15,23), ОСОБА_3 є студентом третього курсу ДВНЗ «УжНУ», фізичного факультету, денної форми навчання, на контрактній основі. У довідці зазначено, що стипендію за грудень 2022 листопад 2023 не призначено. Згідно договору, вартість навчання за рік складає 19700,00 грн.

У зв`язку з навчанням на денній формі ОСОБА_3 не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, тому потребує матеріальної допомоги від батьків.

Згідно з встановленим ст.13 Цивільного процесуального кодексу України принципом диспозитивної цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідач, на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у розмірі, що просить позивачка, надав довідку про його доходи у ТОВ «Агробуддор» за період з 01.03.2024 по 28.02.2025, розмір склав 27491,63 грн.; копію свідоцтва про шлюб, який укладений 08.06.2019 з ОСОБА_6 ; копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей; копію посвідчення серії НОМЕР_3 багатодітної сім`ї, у якому зазначено дітей: ОСОБА_7 , 2008 року народження, ОСОБА_8 , 2015 року народження, ОСОБА_9 , 2020 року народження; копії пенсійних посвідчень своїх батьків; виписку із медичної картки стаціонарного хворого №4089 ендокринологічного відділення ПОКЛ на підтвердження стану здоров`я відповідача.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Позивачка, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, просила суд стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання у твердій грошовій сумі 7000,00 грн. Заяви про зміну способу стягнення аліментів позивачкою подано не було. Сторона відповідача в судовому засіданні погодилася на часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі, але у розмірі 2500,00 грн.

Відповідно до положення ст.200 СК України, судом враховано, що відповідач має на утриманні ще двох малолітніх дітей від шлюбу зарестрованого 08.06.2019; його сім`я є багатодітною, про що мається відповідне посвідчення; наявнівсть у позивача батьків, які є пенсіонерами за віком; сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_10 , 2009 року народження, відповідно до рішення Карлівського районного суду від 04.04.2013 №531/339/2013-ц; розмір доходів відповідача, його стан здоров`я, тому суд вважає за доцільне стягувати з ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно на період навчання сина ОСОБА_5 , але не більше, ніж до 23 років, у розмірі 3500 грн., що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина, а також пропорційним і справедливим обов`язком батьків в утриманні спільного повнолітнього сина.

Отже, суд прийшов до висновку, про наявність підстав, передбачених ст.199 СК України, для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, та з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 184, 200 СК України, задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 частково.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог, у розмірі 605,60 копійок

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст.12,13,77,83, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: по АДРЕСА_1 , аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на його утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 02 лютого 2024 року до припинення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення сином 23 років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: по АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.04.2025.

Суддя