Провадження №2/748/851/25
Єдиний унікальний № 748/1643/25
У Х В А Л А

15 вересня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майбороди С.М.,

з участю секретаря Пасько К.П.,

представника відповідача - адвоката Пономаренко О.В.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

проводячи в залі суду в місті Чернігові судове засідання в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

16.05.2025 року, згідно поштового відправлення, представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стянути з відповідача у якості відшкодування майнової шкоди кошти у розмірі 24206,00 грн.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

19 червня 2025 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким остання заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи, що з урахуванням того, що в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 син власниці квартири, відповідачем було передано останнім під розписку від 01.10.2023 року 70 000 грн у відшкодування заданих збитків. Таким чином, страхова виплата 04.10.2023 була здійснена безпідставно, шкода позивачу вже була відшкодована, а відповідач не може двічі відшкодовувати одну й ту саму завдану шкоду.

Ухвалою суду від 12.06.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача надав відповідь на відзив, де зазначив, що 25 червня 2025 року страхувальником за договором ОСОБА_1 повернуто кошти у розмірі виплаченого страхового відшкодування сумі 24 206 грн та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача вказала, що не заперечує щодо закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та просила стягнути з позивача понесені витрати відповідача в розмірі 6 000 грн за надання професійної правничої допомоги.

Третя особа не заперечувала про закриття провадження у справі.

З урахуванням поданого клопотання та наявних матеріалів справи суд зважає на наступне.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21) відступив від висновку, сформульованого у зазначених постановах, конкретизувавши його таким чином: закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

Як слідує з доводів, викладених в відповіді на відзив між сторонами не залишилось неврегульованих питань, оскільки страхувальником ОСОБА_1 повернута сума виплаченого страхового відшкодування і у зв`язку з цим страхова компанія не має матеріальних претензій до відповідача в порядку суброгації.

За таких обставин, провадження у справі слід закрити в зв`язку із відсутністю предмета спору.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" № 3674 від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Із платіжної інструкції № 000421 від 06 травня 2025 року вбачається, що ПрАТ «СК`УНІКА» за подачу даного позову сплатили судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору 3028 грн 00 коп., відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню.

Що стосується питання про стягнення понесених відповідачем витрат на надання професійної правничої допомоги, то суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Так ч.5 ст. 142 ЦПК України наголошує, що у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст. 142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обгрунтованості позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необгрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необгрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Так, як слідує з матеріалів справи позивач вживав заходів щодо досудового врегулювання спору та направляв 14.01.2025 досудову вимогу відповідачу ОСОБА_2 , яка отримала дану досудову вимогу та не повідомила позивача про сплату нею коштів третім особам, що позбавило позивача можливості до подачі позову звернутись до ОСОБА_1 , яка отримала страхове відшкодування. Питання з ОСОБА_1 було вирішено після отримання позивачем відзиву на позов, де долучено було підтвердження про отримання особами, які проживали у квартирі коштів в сумі 70 000 грн. Разом з тим, якщо б ОСОБА_2 у відповідь на досудову вимогу повідомила про зазначені нею у відзиві на позов обставини, то позивач не звернувся б з позовом до суду, а отже відповідач в свою чергу не понесла б витрат на надання професійної правничої допомоги.

Отже, судом не встановлено необґрунтованості дій позивача.

За таких підстав суд прийшов до висновку про відмову у стягненні з позивача на користь відповідача понесених витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 260 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Повернути позивачу Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА" ( ) сплачений за платіжною інструкцією № 000421 від 06 травня 2025 року на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , судовий збір на загальну суму - 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп., за подачу позовної заяви до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Відмовити відповідачу ОСОБА_2 у стягненні з позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" понесених нею витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М.Майборода