Справа № 199/2120/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна», ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна», ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 17 листопада 2024 року в районі будинку АДРЕСА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Богдан, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2024 року, справа №199/10058/24 .

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Chevrolet» д.н.з., НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно з Полісом №223868910 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «СК Євроінс Україна», із лімітом відповідальності 160 000 грн. за шкоду заподіяну майну.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, та згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного ТЗ № 15-12.24 від 12.12.2024 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , із урахуванням зносу становить 109 067,95 гривень, та без урахування зносу на замінні складники 144 255,63 гривень.

Згідно з актом виконаних робіт СТО ТОВ «Оллфікс» № 14/2 від 14.02.2025 року, фактична вартість відновлення пошкодженого автомобіля «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 140 405,00 грн..

12 лютого 2025 року на рахунок СТО ТОВ «ОЛЛФІКС» від ПАТ «СК Євроінс Україна» у якості страхового відшкодування надійшли кошти у розмірі 70 805,38 грн..

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути із ПАТ «СК Євроінс Україна» залишок недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 35 062,57 гривень (109067,89 грн. 70805,38 грн. 3200 грн. = 35062,57 грн.), та з винуватця пригоди, відповідача ОСОБА_2 , в порядку ст. 1194 ЦК України, різницю між виплаченим страховим відшкодуванням (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ позивача, з урахування зносу) та фактичним розміром шкоди (вартістю ремонтних робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу без урахування фізичного зносу на заміні складники) у розмірі 31337,05 грн. (140405,00 грн. 109067,95 грн. = 31337,05 грн.), та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Від представника відповідача ПАТ «СК Євроінс Україна» - адвоката Пилипець А.Ю. до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки ОСОБА_1 відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не набув права самостійно замовити експертизу (оцінку) пошкодженого майна, оскільки АТ «СК «Євроінс Україна» провів у встановлений 10-ти денний строк огляд пошкодженого автомобіля, і АТ «СК «Євроінс Україна» не має підстав для визначення розміру страхового відшкодування на підставі такої оцінки позивача та компенсувати вартість її проведення.

Також представник відповідача ПАТ «СК Євроінс Україна» - адвокат Пилипець А.Ю. звертає увагу суду на те, що страховик самостійно, в передбачений п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» направив для огляду пошкодженого ТЗ оцінювача ОСОБА_3 , яким були складені Звіт про оцінку транспортного засобу № 45014 від 06.01.2025 року, та висновок вартості придатних залишків № 45014/1 від 07.01.2025 року, на підставі чого страхова компанія вірно визначила страхове відшкодування в розмірі 70 805,38 гривень.

На думку представника відповідача ПАТ «СК Євроінс Україна» - адвоката Пилипець А.Ю., позивач ОСОБА_1 , як власник пошкодженого майна, відповідно до ст. 1194 ЦК України має право на отримання повного відшкодування збитків у разі не покриття таких збитків у повному обсязі страховиком за полісом цивільно-правової відповідальності за рахунок особи, яка спричинила збитки, а не за рахунок страховика.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача АТ «СК «Євроінс Україна» - адвокат Пилипець А.Ю. просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Від співвідповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки саме страхова компанія ПАТ «СК Євроінс Україна» є належним відповідачем по справі в частині збитку, який не перевищує страхову суму, а проведена за замовлення позивача оцінка матеріального збитку не може братись до уваги судом, оскільки на огляд пошкодженого майна не було залучено відповідачів, як того вимагає п. 5.2 відповідної Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТС, що викликає сумніви в її об`єктивності, а отже не є належним доказом по справі.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач ОСОБА_2 просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до нього, відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чіп Я.М. надав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив обставини, аналогічні викладеним у позові, вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чіп Я.М. не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, про що зазначив у відповідній заяві.

Представник відповідача ПАТ «СК Євроінс Україна» - адвокат Пилипець А.Ю. у судове засідання не з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу слухати у його відсутність, про що зазначив у прохальній частині відзиву.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Повіланський О.О. у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2024 року в районі будинку № 37 по вул. Калиновій у м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Богдан, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2024 року, справа №199/10058/24 .

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Chevrolet» д.н.з., НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №223868910, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «СК Євроінс Україна», із лімітом відповідальності 160 000 грн. за шкоду заподіяну майну.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, та згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного ТЗ № 15-12.24 від 12.12.2024 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , із урахуванням зносу становить 109 067,95 гривень, та без урахуванням зносу на замінні складники 144 255,63 гривень.

Згідно з актом виконаних робіт СТО ТОВ «Оллфікс» № 14/2 від 14.02.2025 року, фактична вартість відновлення пошкодженого автомобіля «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_2 склала 140 405 гривень.

12 лютого 2025 року на рахунок СТО ТОВ «Оллфікс» від ПАТ «СК Євроінс Україна» у якості страхового відшкодування, надійшли кошти у розмірі 70 805,38 грн..

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами п 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Пунктом 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, редакція спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює вичерпний перелік осіб, яких страховик має право залучати для огляду пошкодженого майна потерпілого, а саме лише або свого працівника, або експерта.

Відповідачем ПАТ «СК Євроінс Україна» не надано до суду доказів того, що особа, яка була залучена страховиком для огляду пошкодженого майна позивача є експертом або працівником страхової компанії, як того вимагають положення ст.ст.33,34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а наданий представником відповідача протокол огляду транспортного засобу від 06.12.2024 року підписаний неповноважною особою без зазначення ім`я, прізвища та посади, що не дає змогу суду ідентифікувати особу підписанта.

Також, відповідно до п. 34.4. ст. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування передбачено в обов`язковому порядку.

З огляду на те, що страховик у встановлений строк не направив для огляду пошкодженого транспортного засобу експерта або свого працівника, посилання представника відповідача на передчасність та безпідставність дій позивача по залучення ним особисто оцінювача для огляду пошкодженого ТЗ є помилковим та спростовується вищенаведеним положеннями.

Крім цього, відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092, Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Згідно з метою дотримання п. 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092, оцінювач (експерт) зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом, який складає висновок (а не оцінювачем), і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта) в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд.

Оскільки ПАТ «СК Євроінс Україна» не надано доказів про те, що залучений ним оцінювач ФОП ОСОБА_3 є судовим експертом, то повноважень на складання відповідних оцінок без особистого огляду пошкодженого ТЗ такий оцінювач не мав.

Крім цього, висновок вартості придатних залишків № 45014/1 від 07.01.2025 року складався оцінювачем ОСОБА_3 без особистого огляду пошкодженого ТЗ на підставі Звіту про оцінку транспортного засобу № 45014 від 06.01.2025 року, про що зазначено у самому Висновку, а тому такий доказ також не можна вважати належним та допустимим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб.

Також, у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц сформована правова позиція по подібним справам, яка повністю узгоджується із позицією сторони позивача, щодо неможливості брати до уваги Звіт оцінювача, який особисто не оглядав транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оскільки ПАТ «СК Євроінс Україна» при визначені розміру страхового відшкодування взято за основу оціночні документи, які складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суд вважає вказані вище докази неналежними та недопустимими у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Так, відповідно до проведеної на замовлення позивача ОСОБА_1 оцінки вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з урахуванням зносу становить 109 067,95 грн., то розмір страхового відшкодування, який не доплачений та має бути стягнутий із відповідача ПАТ «СК Євроінс Україна» складає: 109 067,95 ,89 грн. 70 805,38 грн. 3200 грн. (франшиза) = 35 062,57 грн..

Із приводу позиції відповідача ОСОБА_2 , що саме страхова компанія є належним відповідачем по справі, оскільки розмір шкоди не перевищує встановлену полісом страхову суму, суд зазначає наступне.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством.

Тобто, виходячи з наведеного нормативного обґрунтування, страховик, який відшкодовує спричинений з вини страхувальника збиток потерпілому, сплачує на підставі ст. 29 Закону лише матеріальний збиток у вигляді вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу на заміні складники.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Фактичні витрати позивача ОСОБА_1 на відновлення пошкодженого ТЗ склали 140405 гривень, що підтверджується долученими до позову актом виконаних робіт СТО ТОВ «Оллфікс» від 14.02.2025 року.

Розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, в той час, як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 19 липня 2021 року у справі № 203/3219/15-ц, від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року та у справі № 754/5129/15-ц та

Верховний Суд у своєму рішенні від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 зазначив, що системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20).

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що позивач ОСОБА_1 зобов`язаний був викликати його на огляд пошкодженого ТЗ також є помилковим, оскільки згідно з наведеним вище п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником у разі потреби .

З огляду на викладене, на позивача не покладається імперативний обов`язок забезпечення повідомлення страховика, або іншого учасника пригоди про огляд транспортного засобу.

Отже, розмір спричиненої матеріальної шкоди, який у порядку ст. 22, 1192, 1194, 1166, ЦК України не відшкодовується страховиком та покладається безпосередньо на винну у дорожньо-транспортній пригоді, тобто ОСОБА_2 , та становить: 140405 гривень (фактичні витрати на ремонт позивача без урахування зносу) 109067,95 гривень (відповідальність страховика за вирахуванням франшизи) = 31337,05 гривні.

Щодо розподілення судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесені витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням спеціаліста.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 17/02/25-1 від 17.02.2025 про надання професійної правничої допомоги, укладений з адвокатським об`єднанням «Радник», та рахунок № 23/2025 (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 17.02.2025, згідно з яким загальна вартість послуг адвоката становить 10000,00 грн.

Також надано ордер адвоката Чіпа Я.М., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та платіжна інструкція № 305 від 18.02.2025.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, у постанові від 13 березня 2025 року Касаційний цивільний суд Верховного Суду по справі №275/150/22 виснував, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Відповідачами не подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а судом не встановлено критеріїв її неспіврозмірності, а тому такі витрати покладаються на відповідачів повністю пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме зі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає до стягнення 5 280,54 грн. (10000*(35 062,57/66399,62)), а з відповідача ОСОБА_4 в розмірі 4 719,46 грн. (10000*(31337,05/ 66399,62 )).

На підтвердження несення витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста, позивач надав суду квитанцію №15-12.24 від 12.12.2024 року, видану ФОП ОСОБА_5 , згідно з якою ним від ОСОБА_1 прийнято 6000,00 грн. за складання Звіту про оцінку №15-12.24 від 12.12.2024.

Оскільки судом враховано висновок спеціаліста ОСОБА_5 , як доказ, а понесені на його отримання витрати позивачем документально доведені, то на користь позивача суд стягує вказані витрати із відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме з ПАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає до стягнення 3 168,32 грн. (6000*(35062,57/66399,62)), а з відповідача ОСОБА_4 в розмірі 2 831,68 грн. (6000*(31337,05/66399,62 )).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим із відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 512,21 грн. із ПАТ «СК «Євроінс Україна» та 457,78 грн. з відповідача ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,12,13,19,76,78,79,81,83, 133, 141,258, 259,263-265,268,272,273,279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна», ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути із ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у розмірі 35062,57 гривень, витрати на професійну правничу допомогу 5280,54 гривень, витрати на складання звіту з оцінки майна 3 168,32 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 512,21 гривень, а всього 44 023 (сорок чотири тисячі двадцять три) гривні 64 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 31337,05 гривень, витрати на правничу допомогу 4 719,46 гривень, витрати на складання звіту з оцінки майна 2 831,68 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 457,78 гривень, а всього 39 345 (тридцять дев`ять тисяч триста сорок п`ять) гривень 97 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «СК «Євроінс Україна», код ЄДОПОУ 22868348, місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 102.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко