2/465/2530/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17.09.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

представника позивача Заяць Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12.04.2024 року Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відповідачу надавалась допомога на проживання як внутрішньо переміщеній особі на період з 01.03.2024 року до 31.07.2024 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Франківському відділу соціального захисту з 12.04.2024 року як внутрішньо переміщена особа з міста Херсону, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.04.2024 року № 1330-.

Допомога призначається відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 (надалі - Порядок № 332).

В результаті проведеної спеціалістами Франківського відділу соціального захисту перевірки та верифікації, наданої Міністерством фінансів України 13.08.2024 року, встановлено, що відповідач неправомірно отримувала допомогу за період з 01.03.2024 року до 31.07.2024 року.

Зокрема, відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України від 07.08.2024 року №19-54232/18/24-Вих відповідач в`їхала на територію України 09.04.2024 року через КПП «Мостиська» та виїхала з території України 24.04.2024 року через КПП «Мостиська», тобто до подання заяви 12.04.2024 року відповідач перебувала на території України менше 15 робочих днів і в подальшому 24.04.2024 року виїхала за межі України та не повернулася до закінчення виплат, а отже, перебувала за кордоном більше, ніж тридцять календарних днів.

Позивач наголошує, що з урахуванням вищезазначеного ОСОБА_1 не мала права на отримання допомоги з 01.03.2024 року та була зобов`язана повідомити Франківський відділ соціального захисту про в`їзд на територію України 09.04.2024 року, виїзд за кордон 24.04.2024 року або скасувати призначення допомоги через мобільний додаток Порталу "Дія".

Таким чином, за змістом позовної заяви, допомога за період з 01.03.2024 року до 31.07.2024 року виплачена неправомірно по вині заявника, що вплинуло на її право на виплату допомоги. Це призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 10 000,00 грн. з вини відповідача.

З метою досудового вирішення справи та врегулювання даного спору 20.08.2024 року Франківським відділом соціального захисту скеровані повідомлення про переплату коштів, виплачених надміру, та запропоновано ОСОБА_1 повернути борг добровільно. Однак, на час звернення до суду із позовом сума заборгованості відповідачем не повернута. А тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 10000,00 грн., як надміру виплачені відповідачу в якості допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву, а також будь - яких клопотань на адресу суду не направляла.

Як вбачається із Довідки від 12.04.2024 року № 1330-, відповідач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу відповідачу направлялася повістка про виклик в судове засідання, однак, така повернута на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно положень ст.128 ЦПК вважається належним повідомленням відповідача про час і місце проведення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 12.04.2024 року № 1330- відповідач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою

ОСОБА_1 12.04.2024 року звернулася до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про надання їй допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі.

Згідно рішення Франківського відділу соціального захисту 50000-24-1 від 15.04.2024 року призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 з 01.03.2024 року в розмірі 2000 грн.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України від 29.07.2024 року № 260309-вих-108450 відповідач ОСОБА_1 в`їхала на територію України 09.04.2024 року через КПП «Мостиська» та виїхала з території України 24.04.2024 року через КПП «Мостиська».

Відтак, до подання заяви 12.04.2024 року відповідач перебувала на території України менше 15 робочих днів і в подальшому 24.04.2024 року виїхала за межі України та не повернулася до моменту закінчення періоду отримання допомоги, а отже, перебувала за кордоном більше ніж тридцять календарних днів.

Згідно рішення Франківського відділу соціального захисту від 20.08.2024 року № 40 про утримання надміру виплачених сум допомоги сума переплати в розмірі 10 000 грн. підлягає поверненню від ОСОБА_1 .

За змістом повідомлення органу соціального захисту від 20.08.2024 року № 260309-вих-119476 відповідачу ОСОБА_1 запропоновано в добровільному порядку повернути кошти, однак, вимога позивача залишена без задоволення.

Грошова допомога призначається відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332(надалі - Порядок №332).

Відповідно до абзацу 2 п. 1 Порядку №332 грошова допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщеним осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

За змістом абзаців 1, 2 п. 8 Порядку №332 внутрішньо переміщеній особі, яка перебувала за кордоном і яка вперше звертається за призначенням допомоги виплата призначається відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку на підставі заяви, особисто поданої не раніше ніж через 15 робочих днів після повернення в Україну, та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 71 і 8 цього Порядку.

Нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Пунктом 6 Порядку №332 визначено, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги").

За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення пре відмову від допомоги засобами Порталу "Дія", зокрема з використанням мобільного додатка Порталу "Дія" (Дія).

Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Пунктом 9 Порядку №332 визначено, що уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поштового/електронного проінформувати про це засобами зв`язку (за технічної можливості накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги") орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в`їхала на територію України 09.04.2024 року через КПП «Мостиська» та виїхала з території України 24.04.2024 року через КПП «Мостиська». Відтак, до подання заяви 12.04.2024 року відповідач перебувала на території України менше 15 робочих днів і в подальшому 24.04.2024 року виїхала за межі України та не повернулася до моменту закінчення строку виплат, а отже, перебувала за кордоном більше ніж тридцять календарних днів.

Таким чином, допомога за період з 01.03.2024 року до 31.07.2024 року виплачена ОСОБА_1 неправомірно з вини відповідача, що вплинуло на її право на виплату допомоги.

Пунктом 29 Порядку № 322 визначено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надмірне перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/ засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами та банками на не бюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі.

Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч. 1ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відтак, відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання допомоги та не повідомила позивача про них, що є зловживанням з її боку.

Водночас відповідач відзив на позовну заяву не подала, доводів представника позивача не спростувала та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідачу з її вини була надмірно виплачена сума за призначеною допомогою на проживання як внутрішньо переміщеній особі у розмірі 10 000 гривень, яку вона на даний час добровільно не повернула, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти, надміру виплачені за призначеною допомогою на проживання внутрішньо переміщеній особі у розмірі 10 000 гривень.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 3 028 грн. на сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3 028 грн.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради кошти, надміру виплачені за призначеною допомогою на проживання внутрішньо переміщеній особі, у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. на відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, код ЄДРПОУ 26144908, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання внутрішньо переміщеної особи обліковується за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.