Справа № 454/1438/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в місті Сокаль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та просило стягнути з відповідачки на користь товариства 32125грн. заборгованості за договором, 2422,40грн. судового збору та 9000грн. витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.08.2021р. між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №3369030, згідно якого остання отримала кредитні кошти в сумі 5000грн. строком на 30 днів із сплатою процентів за користування кредитом.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконала.

15.12.2021р. укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3369030.

10.03.2023р. укладено договір №10-03/2023/01 згідно якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3369030.

Таким чином, ТзОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Семенюк Р.А. заперечив вимоги позивача, звертає увагу на те, що відсотки нараховані позивачем врази перебільшують суму самого отриманого кредиту та не відповідають самим умовам договору. Також звертає увагу на не співмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі суд прийшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

30.08.2021р. між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №3369030, згідно якого остання отримала кредитні кошти в сумі 5000грн. строком на 30 днів із сплатою процентів за користування кредитом.

Згідно з п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5.2., 1.6., 1.7. Договору сума кредиту складає 5000 грн., строк кредиту - 30 днів (дата надання кредиту - 30.08.2021року, дата повернення кредиту 29.09.2021 року), проценти за користування кредитом: 1875грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки - фіксована.

Пунктом 2.3.1.2. договору передбачена пролонгація договору, але не більше ніж до 60 днів.

Щодо процентів за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування ( з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору.

Строк користування кредитом з 30.08.2021 року до 29.09.2021 року становить 30 днів, з пролонгацією до 60 днів.

У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами (кредитом) підлягають стягненню у розмірі 9375грн. (5000 грн. х 30 днів х 1,25%) + (5000 грн. х 30 днів х 5%).

Таким чином, загальна заборгованість за кредитом становить 14375грн.

Щодо правонаступництва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

15.12.2021р. укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3369030.

10.03.2023р. укладено договір №10-03/2023/01 згідно якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3369030.

Відповідно, ТзОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідачки за вказаним договором.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит №3369030 від 30.08.2021 року у розмірі 14375грн., з яких 5000грн. - тіло кредиту, 9375грн. - проценти за користування кредитом.

Згідно ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із наведеним із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40грн.

Також представник позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги укладеного між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістаснс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну, копію заявки на надання юридичної допомоги № 275 від 01.03.2025р. на суму 9000 грн., копію витягу з Акту про надання юридичної допомоги.

Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

За змістом ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, об`єм виконаних робіт, суд приходить до висновку про доцільність відшкодування позивачу витрат понесених на правничу допомогу в розмірі 3000грн.

Керуючись ст.ст.2,4,12,13,76,81,137,141,247,259,263-265,274,279 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 3369030 від 30.08.2021 року у розмірі 14375грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , місце знаходження 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306;

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Головуючий: Т. В. Струс