РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Мушкета О.О., за участю секретаря судового засідання Тивонюк А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Жука Юрія Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жук Ю.Б., документи про підтвердження повноважень якого містяться в матеріалах справи звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належне йому майно.

28 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ст. 39 глави 7 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року був мобілізований та зарахований до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 та проходив службу поза межами міста Володимира. За час служби у відпустці не був, постійно знаходився на бойовому чергуванні, що позбавило його можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк.

16.01.2024 року, будучи у відрядженні, позивач звернувся до нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, проте отримав відмову з підстав пропуску ним шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Зазначає, що позивач в силу об`єктивних причин, які не залежали від його волі (мобілізація та проходження військової служби поза місцем проживання) не зміг подати заяву про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жук Ю.Б. в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про можливість слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, подала суду письмову заяву, згідно якої вказала, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки ОСОБА_1 після смерті батька неодноразово повідомлявся про необхідність написання заяви про прийняття спадщини та подачі її до нотаріуса. Зазначає, що дійсно ОСОБА_1 з лютого 2022 року по березень 2024 року проходив військову службу, проте він неодноразово приїжджав додому у відпустку, однак своїм правом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не скористався, внаслідок чого спадщина у визначені законом терміни була прийнята сестрою позивача ОСОБА_3 . В задоволенні позову просила відмовити та слухати справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Кірносов О.О., документи про підтвердження повноважень якого містяться в матеріалах справи в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, представник відповідача 28.08.2025 року через канцелярію суду подав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що дійсно ОСОБА_1 з лютого 2022 року по березень 2024 року проходив військову службу, проте останній мав можливість подати до заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові дії, проте у визначені законом терміни не вчиняв дій щодо прийняття спадщини. Крім цього, позивачу, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 неодноразово надавалася відпустка, яку останній проводив за місцем своєї реєстрації у м. Володимир, а тому у нього була можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте останній своїм правом не скористався. У зв`язку із викладеним, просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та слухати справу у його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_3

08.09.2025 року, через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_6 подав додаткові письмові пояснення в яких зазначив, що приймаючи до уваги навіть твердження представника відповідача ОСОБА_7 про те, що було відновлено строки, визначені ст.. 1270 ЦК України, а тому позивач мав право звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до 25.04.2023 року (шість місяців з 25.06.2022 + чотири місяці) не заслуговують на увагу, оскільки увесь період, фактично із дня смерті батька по 25.04.2023 року позивач проходив військову службу у ЗСУ і звільнився лише 19.03.2024 року. Крім цього, за характером служби ОСОБА_1 будучи командиром відділення зенітного ракетного відділення військової частини НОМЕР_3 , з врахуванням умов воєнного стану та місця постійної дислокації підрозділу (поза межами населених пунктів) він не мав можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також не мав можливості подати заяву поштовим відправленням. Просив суд врахувати надані додаткові пояснення при ухвалення рішення та слухати справу у його відсутності та відсутності позивача.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 18.06.1985 року Володимир-Волинським міським ЗАГС.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належне йому майно.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року № 41 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини та призначено командиром відділення зенітного ракетного відділення військової частини НОМЕР_3 та зараховано на котлове забезпечення.

Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 79 від 19.03.2024 року, молодшого сержанта ОСОБА_1 з 19.03.2024 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Із зазначеного витягу також вбачається, що ОСОБА_1 щорічну основну відпустку за 2022 рік не використав. Щорічну основну відпустку за 2023 рік використав тривалістю 30 діб. Щорічну основну відпустку за 2024 рік використав тривалістю 15 діб

Як вбачається з письмових роз`яснень державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 34/01-16 від 16.01.2024 року, ОСОБА_1 роз`яснено, що строк для прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ним пропущено, рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Що стосується вимог представника позивача про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини та його поновлення суд виходить з наступного.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані позивачем в обґрунтування його права власності, та сприяти захисту такого права.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3статті 1272 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей12,81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Представник позивача в своїх письмових поясненнях зазначає, що дійсно ОСОБА_1 не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки в період з 28 лютого 2022 року по 19 березня 2024 року був мобілізований, проходив службу поза межами міста Володимира, де проживав його покійний батько, за час військової служби у відпустці не був, а постійно знаходився на бойовому чергуванні, що стверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року № 41 (по стройовій частині) та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 79 від 19.03.2024 року. За характером служби ОСОБА_1 будучи командиром відділення зенітного ракетного відділення військової частини НОМЕР_3 , з врахуванням умов воєнного стану та місця постійної дислокації підрозділу (поза межами населених пунктів) не мав можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також не мав можливості подати заяву поштовим відправленням.

Разом з тим, твердження відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Кірносова О.О. про те, що позивач по справі ОСОБА_1 за час проходження військової служби в період з лютого 2022 року по березень 2024 року неодноразово перебував у відпустці та приїжджав додому у м. Володимир, проте своїм правом на подання до нотаріальної контори письмової заяви про прийняття спадщини після смерті батька не скористався суд до уваги не бере, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому на увагу суду не заслуговують.

Крім цього, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачем у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню та наданню позивачу додаткового строку в два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 89, 234, 256, 263-265 ЦПК України, ст.ст.392, 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Олександр МУШКЕТ