Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3990/25
Провадження № 2/279/1809/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/3990/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ""Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ""Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачем в електронній формі з дотриманням ст. 11,12 Закону України "Про електронну комерцію" було укладено договори про споживчий кредит №4073600 від 14.09.2021 року та №102388552 від 16.09.2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" свої зобов`язання за кредитними договорами виконало у повному обсязі. Відповідачу на картковий рахунок, були перераховані кредитні кошти в сумі 8000 грн. за договором №4073600 від 14.09.2021 року та 7000 грн. за договором №102388552 від 16.09.2021 року.

Відповідач свої кредитні зобов`язання за договорами не виконав.

28.12.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу №28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" отримало право грошової вимоги за кредитним договором №4073600 від 14.09.2021 року.

29.12.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу №29-12/2021-45, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" отримало право грошової вимоги за кредитним договором №102388552 від 16.09.2025 року.

10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ "Коллект центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.09.2025 року.

10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ "Коллект центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.09.2021 року.

Загальний розмір заборгованості по певерненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом:

за договором №4073600 від 14.09.2021 року становить 59000 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 51000 грн.;

за договором №102388552 від 16.09.2021 року становить 53480 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту - 7000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 46480 грн.

Оскільки Відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №4073600 від 14.09.2021 року та кредитним договором №102388552 від 16.09.2021 року в загальному розмірі 112480 грн., понесені судові витрати по справі у розмірі: 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 25000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено Відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 10.07.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Згідно зі ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами (ч.5,8 ст.279 ЦПК України).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

14.09.2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №4073600.

16.09.2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №102388552.

Зазначені договори підписані електронним підписом відповідача, які відтворені шляхом використання останнім одноразових ідентифікаторів, що підтверджує факт погодження умов кредитування.

Відповідно до умов укладеного договору №4073600 від 14.09.2021 року ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит у розмірі 8000 гривень, строком на 30 днів. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом: 14.10.2021 року. Комісія за надання кредиту становить 800 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків (%) від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3000 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків (%) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків (%) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору №102388552 від 16.09.2021 року ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 30 днів. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом: 16.10.2021 року. Комісія за надання кредиту становить 1330 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків (%) від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 4200 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків (%) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків (%) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно пунктів 2.1.Договорів, кредитні кошти відповідачу надані шляхом переказу на картоковий рахунок.

Відповідно до пунктів 7.1 Договорів, строк дії договору складає період, що обчислюється з моменту його укладання і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктами 2.2.1. Договорів передбачена сплата комісії та процентів за користування кредитом.

Відповідно до пунктів 2.2.2. Договорів нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Згідно пунктів 2.2.3. Договорів проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Пунктами 2.3.1.2. Договорів передбачена пролонгація строку кредитування на стандартних умовах, згідно яких позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку користування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до пунктів 2.4.1. Договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 Договору (14.10.2021 року - за договором №4073600 та 16.10.2021 року - за договором №102388552), а у випадку пролонгації - не пізнше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується інформаційними довідками ТОВ "ФК "Елаєнс" щодо успішного перерахування коштів згідно договору №4073600 від 14.10.2021 року та договору №102388552 від 16.10.2021 року. на платіжну картку, маска картки № НОМЕР_1 через платіжну систему Fondy за ініціативою ТОВ "Мілоан" (№ Transaction ID: 443814716 та 444403892).

Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав.

28.12.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) за плату ТОВ "ФК "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаним в Реєстрі боржників.

Відповідно до Додатку №3 (реєстр боржників) до договору Факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.10.2021 року, у сумі 35800 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 27800 грн. - заборгованість по процентах, що також підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення наданими ТОВ "Мілоан" за кредитним договором №4073600.

10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги у відповідності до умов якого ТОВ "Коллект центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.10.2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суму заборгованості за кредитним договором змінювало, здійснювало нарахування відсотків.

З витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.10.2021 року у сумі 59000 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за сумою виданного (тілом) кредиту; 51000 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

29.12.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) за плату ТОВ "ФК "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаним в Реєстрі боржників.

Відповідно до Додатку №3 (реєстр боржників) до договору Факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 року до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.10.2021 року, у сумі 33530 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 26530 грн. - заборгованість по процентах, що також підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення наданими ТОВ "Мілоан" за кредитним договором №102388552.

10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги у відповідності до умов якого ТОВ "Коллект центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.10.2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суму заборгованості за кредитним договором змінювало, здійснювало нарахування відсотків.

З витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.10.2021 року у сумі 53480 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за сумою виданного (тілом) кредиту; 53480 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

Таким чином, ТОВ "Кредит-Капітал" є належним позивачем у справі.

Позивач ТОВ "Кредит-Капітал", до якого за договорами відступлення перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінював, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами становить 112480 грн.

Факт укладання договорів про споживчий кредит №4073600 від 14.10.2021 року та №102388552 від 16.10.2021 року, отримання кредитних коштів у розмірі 8000 грн. та 7000 грн. відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорена та не спростована.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктивний склад у частині кредитора.

Статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Положеннями ч.1 ст.1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ч.1,2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом Украiни "Про електронну комерцію".

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання таких договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договорам сторона позивача виконала своєчасно і повністю, первісним кредитором надано відповідачу кредитні кошти (ресурси) в повному обсязі.

Відповідач своїх зобов`язань за кредитними договорами не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Разом з тим перевіривши розмір заборгованості суд вважає, що він не ґрунтується на вимогах закону та умовах договорів про споживчий кредит. Оскільки нарахування процентів ТОВ "Вердикт Капітал" за договорами про споживчий кредит №4073600 та №102388552 продовжувало здійснювати після укладання договорів факторингу з подальшим його відступленням позивачу - ТОВ "Коллект центр".

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

З врахуванням наявних у справі доказів, суд вважає обґрунтованим розмір заборгованості у загальній сумі 69330 грн., а саме: за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.10.2021 року у розмірі 35800 грн., яка утворилася станом на 28.12.2021 року та за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.10.2021 року у розмірі 33530 грн., яка утворилася станом на 29.12.2021 року відповідно.

Після зазначених дат нарахування відсотків за договорами про споживчий кредит є необґрунтованими та таким, що не відповідають умовам самих Договорів, відповідно до яких, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій, яка загалом не може перевищувати 60 днів) на залишок фактичної заборгованості.

Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена останнім добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами є правомірною та підлягає частковому задоволенню, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в загальній сумі 69330 грн., а саме: за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.10.2021 року у сумі 35800 грн. та за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.10.2021 року у сумі 33530 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн, суд зазначає наступне.

Приписами ч.3 ст.141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст.137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує у своїх рішенннях ЄСПЛ ("Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року, "Двойних проти України" від 12 жовтня 2006 року у справі, "Гімайдуліна і інших проти України" від 10 грудня 2009 року, "Баришевський проти України" від 26 лютого 2015 року та ін.).

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів наголошує на тому, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Оскільки дана справа є малозначною, не відноситься до категорії складних справ, складання позовів та клопотань у своїй більшості є подібними, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу виходить за розумні межі визначення розміру, є необґрунтованою та непропорційною до предмета спору, обсяг послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а тому відсутні підстави для задоволення їх в повному обсязі.

З огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 7000 грн., оскільки на думку суду саме такий розмір є співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та є пропорційним до задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на 61,63% від заявлених вимог, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 1492,93 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4314,10 грн.

Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ""Коллект Центр", заборгованість за договором про споживчий кредит №4073600 від 14.09.2021 року у сумі 35800 грн., заборгованість за договором про споживчий кредит №102388552 від 16.10.2025 року у сумі 33530 грн., судовий збір в розмірі 1492,93 грн. та 4314,10 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, а всього: 75137 (сімдесят п`ять тисяч сто тридцять сім) гривень 03 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ""Коллект Центр", місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ