Справа № 148/2318/25
Провадження №2/148/1137/25
УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Штифурко Л.А., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

встановив:

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.09.2025 на розгляд судді Штифурко Л.А. передано справу №148/2318/25.

До відкриття провадження у справі суддею Штифурко Л.А. заявлено самовідвід з посиланням на те, що відповідач ОСОБА_1 є колишнім чоловіком її сестри ОСОБА_2 , та з ним у неї на даний час існують неприязні відносини. Вказані обставини, на думку судді свідчать про наявність підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, що виключають її участь у розгляді даної справи.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктивність та неупередженість судді є необхідною умовою для справедливого правосуддя.

Суддя має бути позбавлений будь-яких особистих почуттів, схильностей, упередженостей при розгляді справи. При цьому також важливо, як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Відповідно «Бангалорських принципів поведінки судді», що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, допускається відвід судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007, передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадкість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, з метою усунення в учасників справи чи стороннього спостерігача щонайменших сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, заява судді про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяву про самовідвід судді Штифурко Л.А. задовольнити.

Матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати до канцелярії суду на автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Штифурко