Справа № 179/345/25
Провадження № 2/201/3003/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 серпня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Тернової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищенаведеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами в сумі 74 765,00 грн.

В обґрунтування доводів позову позивач посилалася на те, що Рішенням виконкому Магдалинівської селищної ради від 10 жовтня 2022 року позивач призначена опікуном малолітнього племінника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Племіннику також надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування

Рішенням Магдалинівського районного суду від 19 грудня 2017 року на неповнолітнього ОСОБА_3 з боку відповідача - матері дитини, стягувалися аліменти на користь позивача, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до повноліття. Отримувачем аліментів за даним виконавчим листом був батько ОСОБА_4 . Виконавчий лист знаходився на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у м. Дніпро Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (виконавче провадження № 55913298)

Рішенням Магдалинівського районного суду від 10 лютого 2022 року ОСОБА_4 був позбавлений батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили.

У зв`язку з позбавленням ОСОБА_4 батьківських прав Магдалинівським районним судом від 21 жовтня 2024 року позивач була замінена як сторона (стягувач) виконавчого провадження за виконавчим листом № 179/1723/17 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Магдалинівського районного суду від 25 квітня 2023 року змінено спосіб стягнення аліментів, та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000 гривень щомісяця, починаючи з дати набрання рішення законної сили та до досягнення дитячого повноліття. За цим же рішенням припинено стягнення за заочним рішенням Магдалинівського районного суду від 19 грудня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

На момент припинення стягнення за виконавчим провадженням № 55913298 за відповідачем існувала заборгованість на сплату аліментів у розмірі 74 765,00 грн., яка до цього часу добровільно не відшкодована.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 березня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. (а.с.23)

21 березня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.24).

21 березня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.24).

Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2025 року, позовну заяву направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. (а.с.25).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 квітня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.31)

01 травня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.32).

01 травня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.32).

Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами (а.с.33-34).

Позивач просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі

Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надала, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановлені судом

Відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 лютого 2017 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина ОСОБА_3 . (а.с.7).

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 та призначено стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до повноліття. (а.с.15).

В подальшому 27 лютого 2018 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду (а.с.14).

На підставі виконавчого листа, державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №55913298, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_4 . (а.с.11-12).

Відповідно до відомостей наявних в матеріалах справи, рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року, ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 . (а.с.22).

Рішенням Виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10 жовтня 2022 року, гр. ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.16), та ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.16-17).

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року, змінено спосіб стягнення аліментів, та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000 гривень щомісяця, починаючи з дати призначення рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. За цим же рішенням припинено стягнення за заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 . (а.с.19-21).

16 червня 2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист за вищезазначеним рішенням. (а.с.18).

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року, змінено ОСОБА_4 як стягувача у виконавчому провадженні, на ОСОБА_1 . (а.с.22).

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця, виданого в рамках виконавчого провадження №55913298, загальна заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на грудень 2023 року складає 74 765,00 грн. (а.с.13).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері гуртуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Дана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. А частиною 3 даної статті цього Кодексу визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. А частиною 9 даної статті цього Закону суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З аналізу вказаної норми вбачається, що у разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів, стягувач може звернутись до суду з позовом про стягнення неустойки (пені), а не самої заборгованості.

Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує.

Даний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10.04.2024 року справа № 761/43598/21.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді даної справи відсутній спір про розмір заборгованості по аліментам між сторонами, оскільки відповідач не подавав позов про оспорювання розміру аліментів, визначеного державним виконавцем, не звертався з відповідним зустрічним позовом, а позивач просить суд стягнути заборгованість по аліментам на підставі розрахунку заборгованості.

Враховуючи наведене та встановлені судом обставини, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу зі сплати аліментів в розмірі 74 765,00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки цей борг виник у відповідача під час примусового виконання рішення суду зі сплати аліментів, він нарахований державним виконавцем та має стягуватись державним виконавцем в межах виконавчого провадження.

Судовий збір розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 02 вересня 2025 року.

Суддя С.О. Демидова