Справа № 464/3314/25
пр.№ 2/464/1711/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Баурової Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1553552 від 07.05.2021 в розмірі 27000 грн та понесених судових витрат.

Обґрунтовує позов тим, що 07.05.2021 ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1553552 в електронній формі, за умовами п. 1.1 якого позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивачем на картковий рахунок відповідача перерахована сума позики в розмірі 9000 грн, тим самим, позивачем належним чином виконані умови договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Просить стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості - 27000 грн, з яких 9000 грн основний борг, 18000 грн заборгованість по відсоткам. Просить позов задовольнити, стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

Ухвалою від 29.05.2025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом учасників справи) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

25.06.2025 від представника відповідача адвоката Іщука С.О. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (пояснення), в якому заперечив позовні вимоги. Покликається на те, що укладення електронного договору між позивачем та відповідачем не підтверджено. Відсутній належний розрахунок заборгованості, позивачем не надано суду первинних документів щодо надання в кредит коштів, відсутні виписки за картковим рахунком відповідача. Щодо нарахованих відсотків, вказує, що положення кредитного договору містять зобов`язання позичальника сплачувати проценти у підвищеному розмірі понад строк кредитування, однак новий строк кредитування між сторонами не погоджувався і договором не передбачений. Посилається на правові висновки Верховного Суду, а саме, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. За таких умов, враховуючи закінчення строку кредитування, кредитодавець втратив право нараховувати проценти.Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, належно повідомлялися про дату розгляду справи, у відзиві позовні вимоги заперечили, просять в таких відмовити, розгляд справи проводити у їхню відсутність.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Веллфін» зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа, код 39952398 та є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 27 жовтня 2015 року (а. с. 14-13).

Порядок отримання та надання позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» регламентовано Правилами надання грошових коштів у вигляді позики, затвердженими наказом директора ТОВ «Веллфін» № 60 від 30 грудня 2020 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача https://creditup.com.ua(а. с.16-22).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 07.05.2021 оформила заявку для отримання позики в розмірі 9000 грн, шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки, яка містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника. Отже, відповідачем 07.05.2021 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 1553552 (а.с.23-28).

Згідно з п. 1.1 договору позикодавець надає позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти в позику в сумі 9000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього договору.

Згідно п. 1.3 договору строк позики за цим договором складає 30 днів, позика має бути повернуто згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договору) до 29 вересня 2021 року.

Згідно п. 1.4 договору цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Згідно п. 1.5.2 договору у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений п. 1.3 договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою). При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Додатком до договору про споживчий кредит № 1553552 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 28).

Позивачем в порядку, встановленому договором позики, виконано умови кредитного договору та перераховано на картковий рахунок відповідача суму позики в розмірі 9000 грн через ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.

Інформаційною довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД» підтверджується, що це Товариство провело успішну транзакцію з такими реквізитами: дата та час проведення транзакції: 2021-05-07 17:57:36; сума транзакції: 9000 грн; номер карти: НОМЕР_1 ; банк-емітент: PRIVAT BANK; номер транзакції: 32039-94532-72643; призначення переказу: Credit issuance; код авторизації: 553102 (а. с.45).

Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» листом від 14 серпня 2025 року повідомив, що на картку НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зараховані грошові кошти у розмірі 9000 грн. Призначення: переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Creditup.

Згідно наданого ТОВ «Веллфін» розрахунку, станом на 25.04.2025 за ОСОБА_1 існує заборгованість у сумі 27000 грн., з яких: 9000 грн - основний борг; 18000 грн - заборгованість по відсоткам (а. с. 29 -44).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що кредитний договір між сторонами укладено в електронній формі за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору.

Доводи представника відповідача, що позивачем не надано докази на підтвердження перерахування коштів на рахунок відповідача, відкритий в банку, відхиляються судом як неспроможні, з огляду на те, що судом в результаті повного та всебічного дослідження наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності ТОВ «Веллфін» у порядку, встановленому пунктом 1.4 договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури на картковий рахунок ОСОБА_1 перерахована сума позики, зазначена в договорі позики.

Наведені обставини підтверджуються у сукупності такими доказами, як повідомленням ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів про успішне проведення транзакції з такими реквізитами: дата та час проведення транзакції: 2021-05-07 17:57:36; сума транзакції: 9000 грн; номер карти: НОМЕР_1 ; банк-емітент: PRIVAT BANK; номер транзакції: 32039-94532-72643; призначення переказу: Credit issuance; код авторизації: 553102, а також листом від 14 серпня 2025 року Приватбанк повідомив, що на картку НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зараховані грошові кошти у розмірі 9000 грн. Призначення: переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Creditup.

Доводи представника відповідача, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору, яким передбачено, що строк кредитування становить 30 днів, а тому не підлягають задоволенню, відхиляються судом як необґрунтовані, з огляду на те, що згідно п. 1.5.2. договору про споживчий кредит № 1553552 позичальник зобов`язався сплатити у разі якщо не повернув суму позики у строк, встановлений п. 1.3. договору, проценти встановлені п. 1.5.1. договору за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до повного погашення заборгованості за позикою, при цьому таке нарахування вважається платою за неправомірне користування чужими грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 7.1 Правил за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти, що зазначені у графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики. Нарахування процентів обчислюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Розділом 11 Правил передбачена відповідальність сторін за порушення умов договору, зокрема, і сплата процентів за користування коштами незалежно від закінчення строку договору при наявності заборгованості.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у встановлений договором термін не виконала.

Згідно долученого до справи розрахунку, заборгованість за зобов`язаннями відповідача становить 27000 грн, з якої 9000 грн - основний борг та 18000 грн - заборгованість по відсотках, що передбачено умовами договору, за період з 07 травня 2021 року до 04 грудня 2021 року включно.

У договорі позики, укладеному між сторонами у даній справі, сторони досягли згоди відносно сплати відсотків у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк.

Отже, нарахування процентів за користування позикою припиняється у день фактичного її повернення, незалежно від закінчення строку дії договору позики.

Судом не приймаються доводи представника відповідача, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, складений позивачем, є невірно розраховано і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача, з огляду на те, що розмір тіла кредиту, отриманого відповідачем на її картку в сумі 9000 грн, підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк», і оскільки сторонами в кредитному договорі погоджено відсотки за користування кредитом в розмірі 0,95 % від суми позики щоденно.

Відтак, розмір відсотків, які підлягають щоденному нарахуванню, в даному випадку становить 85,50 грн., і такий обрахунок відповідає наявному в матеріалах справи розрахунку заборгованості, згідно якого щоденні проценти нараховувалися ТОВ «Веллфін» з дня отримання позики 07 травня 2021 року до 04 грудня 2021 року, склавши разом 18000 грн.

Контррозрахунок представника відповідача не спростовує заявлену суму заборгованості щодо стягнення з відповідача.

При цьому відповідачем та її представником не доведено, що відповідач повністю або частково здійснювала погашення отриманого тіла кредиту в розмірі 9000 грн, а відтак є безпідставними їхні доводи, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості, а також не надано до суду виписки з рахунку у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача.

Оскільки п. 1.5.2 кредитного договору від 07 травня 2021 року ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 погодили, що після закінчення строку кредитування на тіло кредиту нараховуватимуться проценти за користування чужими грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 0,95 % від суми позики щоденно, суд не вбачає підстав для врахування правових висновків Верховного Суду, на які посилається представник відповідача, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 07.05.2021, заборгованість у розмірі 27000 грн підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

На підставі статей 525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором № 1553552 від 07.05.2021 в розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту в розмірі 9000 грн, за відсотками в розмірі 18000 грн; судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», місцезнаходження: м.Київ, вул.Героїв Севастополя, 48, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Текст рішення складено 16.09.2025.

Суддя О.Ю.Горбань