Харківський районний суд Харківської області
смт Покотилівка Харківської області
Справа №635/8950/23
Провадження №2/635/2227/2025
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карасави І.О.,
секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Моторне(транспортне) страхове бюро України(далі-позивач) звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
В позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого відшкодування в розмірі 12 090,02гривень.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.05.2017 року приблизно о 16 год. 00 хв. в м. Харкові по вул. Академіка Павлова 120/1, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Porshe» державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Porshe» державний номерний знак « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Московського районного суду м. Харкова від 19.07.2017 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що підтверджує інформація з бази МТСБУ).
Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 19.07.2017 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного «Porshe» державний номерний знак « НОМЕР_3 -IA 333», склала: 17 433,02 гривень. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 17 433,02 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1261068 від 01.11.2017.
Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 550,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1236051 від 02.08.2017. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 17 983, 02 гривень. З 27.11.2017по 27.09.2019 відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 5 893,00 гривень. Залишок заборгованості складає 12 090,02 гривень.
Після відшкодування власнику матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача та оплати збору документів, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача.
Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило.
Рух справи
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 26.06.2017, 11.05.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Porshe» державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .
Згідно з заявою ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) бюро України від 25.07.2017, останній звернувся на підставі статей 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 11.05.2017 за участю автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Porshe» державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .
З постанови Московського районного суду м. Харкова від 19.07.2017, вбачається, що винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнано відповідача ОСОБА_1 . Зазначена постанова набрала законної сили.
У судовому засіданні встановлено, що на дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що підтверджує інформація з бази МТСБУ).
Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 19.07.2017 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного «Porshe» державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала 17 433,02 гривні. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 17 433,02гривні, що підтверджується платіжним дорученням №1261068 від 01.11.2017.
МТСБУ були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 550,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1236051 від 02.08.2017.
Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 17 983,02 гривні.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що з 27.11.2017 по 27.09.2019 відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 5 893,00 гривень.
Ураховуючи наведене, судом встановлений залишок заборгованості у розмірі 11 540,02 гривень без урахування понесених додаткових витрат.
Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до пункту 38.2.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Регрес - це нове право, що виникає в особи - МТСБУ внаслідок здійснення платежу. Таким чином, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Ураховуючи вимоги статті 1191 ЦК України, пункт 38.2.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому суд дійшов висновку, що у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 , а вимоги щодо стягнення з відповідача сплаченого відшкодування у розмірі 11 540,02 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 3 статті 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно зі статті 71 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у МТСБУ підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку в розмірі 550,00 гривень, які підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ст. 2 ЦПК України).
Враховуючи викладене, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Моторного(транспортного) страхового бюро України щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 суму сплаченого відшкодування у розмірі 11 540,02 гривень та суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку в розмірі 550,00 гривень.
Щодо розподілу судових витрат
За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 200, 265 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного(транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 11 540,02 гривень та витрати, понесені на встановлення розміру збитку у розмірі 550,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного(транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості учасників справи:

позивач Моторне (транпортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ Русанівський бульвар, 8;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1

Суддя І.О. КАРАСАВА