КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/85/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.,

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

за участі заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою суду від 12.12.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху.

17.12.2024 року на виконання ухвали суду представником заявника надано заяву про усунення недоліків.

Дослідивши подані до суду документи, суддею встановлено, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, позивачем виконані вимоги ухвали суду від 12.12.2024 року, підстави для залишення позовної заяви без руху або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку окремого позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

20.01.2025 року представником заявника надано до суду клопотання про витребування доказів, в якому останній просив суд витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Наталії Володимирівни належним чином завірені копії матеріали спадкової справи №14/2024, яка заведена 26 липня 2024 року до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що вказані докази за необхідні доля підтвердження доводів викладених в обґрунтування заявлених вимог та встановлення кола спадкоємців до майна померлого.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 29.01.2025 року вказане клопотання задоволено та витребувано заявлені до витребування докази.

11.02.2025 року до суду на виконання вказаної ухвали суду надійшли витребувані судом докази.

Разом з заявою, представником заявника надано до суду клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, в якій представник просив суд призначити по справі вказану судову експертизу, проведення якої доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», на вирішення якої поставити наступне питання: Чи являється ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ?

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2025 року з врахуванням ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03.04.2025 року про виправлення описки за клопотанням заявника призначено по цивільній справі №947/40230/24 посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Провадження по справі на час проведення судової експертизи, зупинено.

22.07.2025 року до суду надійшли матеріали справи з Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи разом з висновком експерта №534 від 10.07.2025 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце розгляду справи.

У судове засідання призначене на 03.09.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце розгляду якого повідомлені належним чином.

Однак, 11.02.2025 року від заінтересованої особи - ОСОБА_2 надійшла до суду заява про визнання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

03.09.2025 року до суду надійшла заява від представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено здійснити розгляд справи в судовому засіданні 03.09.2025 року за відсутності сторін по справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , про що 21.10.1987 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис №1905, в якому в графі відомості про батьків зазначено інформацію про осіб: мати - ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.10.1987 року.

Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.08.2024 року за №8141/24.23-18, у актовому запису №1905 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 21.10.1987 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, відомості про батька вказані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Згідно зі ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявник вказує, що його біологічним батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, на ім`я якого 24.01.2005 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років, про що 16.07.2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №1328.

Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого у липні 2024 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Наталією Володимирівною у липні 2024 року заведено спадкову справу №14/2024 до майна померлого ОСОБА_3 .

У відповідності до витребуваної судом під час розгляду даної справи копії вищевказаної спадкової справи №14/2024 вбачається, що остання була заведена за наслідком звернення:

- ІНФОРМАЦІЯ_6 племінника померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадщини за законом;

- 16.08.2024 року громадянина ОСОБА_7 , який зазначив що є сином померлого, з заявою про прийняття спадщини за законом.

У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №77786682 від 26.07.2024 року вбачається, що станом на час відкриття спадщини до майна померлого ОСОБА_3 , відсутні чинні спадкові договори чи/та/або заповіти, складені останнім.

Матеріали спадкової справи №14/2024 заведеної до майна померлого ОСОБА_3 , інформації про наявність інших спадкоємців не містить.

Під час розгляду даної справи, ОСОБА_2 , яким як племінником складено заяву про прийняття спадщини до майна померлого ОСОБА_3 , надано до суду 11.02.2025 року заяву про визнання даної заяви, а саме факту того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,, є батьком заявника ОСОБА_1 .

Як вже судом зазначалось, під час розгляду справи за клопотання заявника, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2025 року, з врахуванням ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03.04.2025 року про виправлення описки, призначено по цивільній справі №947/40230/24 посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

22.07.2025 року до суду надійшли матеріали справи з Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи разом з висновком експерта №534 від 10.07.2025 року.

У відповідності до вказаного висновку експерта №534 від 10.07.2025 року, судовий експерт дійшов до висновку, що за наслідком молекулярно-генетичного аналізу ДНК, виділених: зі зразка рідкої крові громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та виявлених алелей за локусами; зі зразка рідкої крові громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та виявлених алелей; зі зразка хрящової тканини фрагменту ребра від померлого ОСОБА_3 , 1962 р. н. та виявлених алелей; враховуючи, що відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - від батька; молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка хрящової тканини фрагменту ребра від померлого ОСОБА_3 , 1962 р. н. та зразка рідкої крові громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено: для кожного з досліджених STR-локусів у генотипі громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем у генотипі передбачуваного батька, померлого ОСОБА_3 , 1962 р. н., а саме: D8S1179 - 12; D21S11 - 30; D7S820 - 13; CSF1PO - 10; D3S1358 - 17; ТН01 - 9.3; D13S317 - 08; D16S539 - 11; D2S1338 - 17; D19S433 - 14; vWA- 19; ТРОХ-08; D18S51 - 13; D5S818- 11; FGA -21. Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,999999 %.

У даному висновку експерта, судовим експертом підтверджено, що ознайомлення з правами та обов`язками експерта, відповідальністю передбаченою ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Під час розгляду справи, сторонами не заперечувались та не оспорювались висновки судового експерта викладені у висновку експерта №534 від 10.07.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснено в п. 15 вказаної Постанови Пленуму, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд вважає їх належними, достатніми, достовірними та достатніми, такими що узгоджуються між собою, стосуються предмета доказування у справі.

Приймаючи вищевикладене в цілому, приймаючи висновки судового експерта у висновку експерта №534 від 10.07.2025 року, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає, що заявлений факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, на ім`я якого 24.01.2005 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, знайшов своє підтвердження під час судового провадження, підтверджується належними та допустимими доказами, тому суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту батьківства підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що встановлення факту батьківства необхідно заявникові для набуття заявником всіх прав згідно СК України відносно свого біологічного батька та оформлення своїх спадкових прав.

Крім того, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у резолютивній частині рішення про встановлення факту батьківства мають міститися всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ст. 134 CK України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження..

Згідно з ч.1 статті 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити порядок виконання рішення суду в частині визнання батьківства, що рішення суду після набрання законної сили є підставою для внесення відповідним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану змін в актовий запис №1905 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 21.10.1987 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме зазначення в графі відомості про батька дитини інформацію про: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 24.01.2005 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 », в графі відомості про дитину - ОСОБА_1 , підставою для зміни прізвища дитини з: « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », по батькові з: « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_10 ».

Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 7, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 316 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), за участі заінтересованої особи - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 24.01.2005 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий 18 червня 2008 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , УНЗР: 092.

Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого рішення суду після набрання законної сили, є підставою для внесення відповідним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису №1905 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 21.10.1987 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: зазначення в графі відомості про батька дитини інформацію про: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 24.01.2005 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 »; у графі відомості про дитину ОСОБА_1 , підставою для зміни прізвища дитини з: « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », по батькові з: « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_10 ».

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 03.09.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко