Справа № 482/2900/23
Номер провадження 2/482/221/2025
08 вересня 2025 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судових засідань Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення,
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Новоодеським районним судом Миколаївської області 09.11.2022 р. винесено постанови по справі про адміністративне правопоршення №482/813/22, №482/814/22 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якими останніх визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП та накладено на них адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача до суду не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися за місцем проживання проте, в судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзивів до суду не надано, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідачі суд не повідомили.
Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області слід задовольнити, з таких підстав.
Розмір матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконних дій відповідачів розраховано у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 ( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року № 1039). Розрахунок збитків проведено за Таксами:
Кількість риби * один неоподаткований мінімум доходів громадян * ціна однієї особини, а саме:
карась сріблястий 4*17,00*93,00=6324,00 грн.;
судак1*17*211,00=3587,00 грн.
Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не оспорюються.
Відповідно до п.7.4. Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області, Миколаївський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Відповідно до статті 13 Конституції України та статті 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками
Згідно із статтею 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до Закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення ними вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
Відповідачі, в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом порушили вимоги додатку 1 розділу ІІ п.2 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700.
Головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Миколаївського рибоохоронного патруля Ілюком М.В. 16.08.2023 року було складено протоколи про адміністративне правопорушення: № 017625/199 відносно ОСОБА_2 ; №017624/198- відносно ОСОБА_1 ..
Відповідно до статті 40 КУпАП, якщо в результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Положеннями статті 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відповідно до статті 1166 ЦКУ, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» та статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Згідно із статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до пункту 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства (затверджених наказом Держкомрибгоспу України № 19 від 15.02.1999 року), застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству, внаслідок порушення Правил рибальства
Відповідно до ст. 58 Конституції України «Закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення».
Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки відповідно до статті 66 Конституції України.
У даному випадку охоронювані законом інтереси держави підлягають захисту шляхом відшкодування збитків.
Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" від 21.11.2011 року № 1209.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно п.п. 3.15, п. 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, заборонений лов водних живих ресурсів із застосуванням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань; застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства.
При визначені розміру відшкодування колегія суддів також враховує положення ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" про те, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім під час звернення до суду із позовом.
Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд
Позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя: В.О.Баранкевич