Справа № 513/1068/25
Провадження № 2/513/885/25
Саратський районний суд Одеської області
про залишення позовної заяви без руху
08 вересня 2025 року суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Саратська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання договору дарування житлового будинку удаваним та визнання його договору купівлі-продажу, визнання права власності на частку житлового будинку, -
у с т а н о в и л а:
у серпні 2025 року до Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Саратська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання договору дарування житлового будинку удаваним та визнання його договору купівлі-продажу, визнання права власності на частку житлового будинку, яка передана у провадження судді Рязанової К.Ю. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнати договір дарування житлового будмнку АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 143,50 кв.м, житловою площею 66,8 кв.м., літ. «Б» - сарай, 1-4 споруди, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 02 листопада 2002 року державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори, удаваним та визнати його договором купівлі-продажу. Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 143,50 кв.м, житловою площею 66,8 кв.м., літ. «Б» - сарай, 1-4 споруди спільно сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - сарай, 1-4- споруди.
Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
У відповідності до п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За приписами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Із позовної заяви убачається, що позивачем самостійно визначена ціна позову 125000,00 грн та сплачено судовий збір у сумі 1250,00 гривень.
Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.
При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.
Разом із тим, у матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази, що підтверджують реальну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову, що підлягає усуненню.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До позовної заяви представником позивача додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1250,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Оскільки позивачем не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують реальну вартість спірного майна та ціну позову на момент пред`явлення позову, що підлягає грошовій оцінці, то суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.
У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Отже, позивачу слід надати докази на підтвердження реальної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та виходячи з цього сплатити судовий збір згідно з вимогами наведеного законодавства України.
Також, позивачка зазначає, що проживає у спірному будинку з 02 листопада 2002 року, однак доказів на підтвердження зазначеного в позовній заяві не зазначає.
Крім того, суд звертає увагу позивачки на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 червня 2024 року у справі № 381/2289/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, беручи до уваги висновки щодо застосування норм права, зокрема сформульовані після подання касаційної скарги, зауважує, що за вимогами про визнання договору дарування 1 і договору дарування 2 удаваними позивач визначив неналежний склад відповідачів, а саме відніс до них лише відповідачку як обдаровувану та не зазначив у складі відповідачів дарувальників. Вказане є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 зазначено, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.
Отже, позивачці необхідно визначитись із складом учасників справи та способом захисту порушеного права.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, суддя дійшов висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -
п о с т а н о в и л а:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Саратська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання договору дарування житлового будинку удаваним та визнання його договору купівлі-продажу, визнання права власності на частку житлового будинку - залишити без руху.
Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.
Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. Ю. Рязанова