РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Кришталь А. А.

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши за відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

18.08.2025 адвокат Браславська О. А. через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 надіслала позовну заяву до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 96.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 17.07.2015 сторони перебувають у шлюбі, мають спільних малолітніх дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тривалий час сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. сторони мають різні погляди на сімейні цінності, способи виховання спільних дітей. Відповідач не виконує обов`язків як мати: систематично не дбає про домашній добробут, що негативно впливає на умови проживання дітей. На думку позивача, мати налаштовує дітей проти нього.

Позивач вважає, що їх сім`я припинила існування, а збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Також, у позовній заяві зазначено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 буде звертатися до Служби у справах дітей з питанням щодо зобов`язання матері його дітей дотримуватися належних умов проживання дочок, забезпечення їх нормального виховання. В разі якщо це не дасть позитивного результату, позивач в подальшому буде ставити питання про визначення місця проживання дітей з ним або позбавлення відповідачки батьківських прав.

На час звернення з позовом до суду ОСОБА_1 матеріально утримує дітей, а також оплатив оренду житла в м. Чернівці, де тимчасово мешкає відповідачка з дітьми, до січня 2026 року включно.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 має намір матеріально забезпечувати життєдіяльність дітей в добровільному порядку.

Між сторонами відсутній спір про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.08.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та призначено справу до розгляду на 15.09.2025.

28.08.2025 відповідач ОСОБА_3 надіслала відзив, в якому заперечувала проти обставин, викладених у позовній заяві, щодо підстав розірвання шлюбу. Зазначила, що позивач фактично не брав участі у повсякденному житті дітей і не здійснював їхнє виховання та прямий догляд. Як мати вона несе повну відповідальність за харчування, житло, медичне лікування, освіту, одяг та психологічну й емоційну підтримку дітей. на цей час вона матеріально утримує дітей сама. Оренду житла у м. Чернівці, де вона тимчасово проживає з дітьми, вона з позивачем оплатили з сімейного бюджету, коли проживали разом. Діти емоційно прив`язані до неї і постійно проживають з нею з моменту народження. На її думку, саме позивач негативно впливав на психологічний та емоційний стан дітей. Вона дбає про домашній добробут, що підтверджує акт оцінки потреб сім`ї № 510/02.07 від 18.02.2025 Чернівецького міського центру соціальних служб. Діти інтегровані у поточне соціальне та освітнє середовище, навчаються у Чернівецькому ліцеї № 18, відвідують гуртки з танців та художньої гімнастики. Вона забезпечує щоденний контроль за навчанням та здоров`ям дітей, чого батько не робив.

З червня 2025 року вони припинили ведення спільного господарства. Не мешкають разом з 09.08.2025 після того, як ОСОБА_1 08.08.2025 вчинив домашнє насильство фізичного характеру у присутності малолітніх дітей, про що був складений протокол поліцією та акт судово-медичного дослідження № 558. Діти дуже злякалися, після чого бояться зустрічатися з батьком та спілкуватися з ним.

Отже, відповідач визнала, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, мають кардинально різні погляди на сімейні цінності, способи виховання дітей. переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

На цей час відсутній спір щодо поділу спільного майна.

Просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Одночасно з рішенням про розірвання шлюбу просила визначити місце проживання дітей разом з матір`ю.

15.09.2025 належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_6 у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними копій свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , копії електронного актового запису про народження № 135 від 02.12.2016, підтверджується, що сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2015, мають спільних малолітніх дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 14-17).

З копії паспорта громадянина України НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 8-12).

Даними довідки відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/1514, копії паспорта громадянина України НОМЕР_4 , підтверджується, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 24, 30).

Даними довідок від 16.05.2022 № 7726-, № 7726-, № 7726-, підтверджується, що відповідач ОСОБА_3 разом з малолітніми дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце проживання як внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 32-34).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися. Водночас, висловлені заперечення щодо підстав розірвання шлюбу.

За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Доводи позовної заяви щодо неналежної поведінки відповідачки суд не бере до уваги, оскільки не надано жодних доказів на підтвердження таких обставин.

Водночас, відповідачкою надано копію талона-повідомлення єдиного обліку № 48966 з відомостями щодо обставин вчинення позивачем домашнього насильства фізичного характеру (а. с. 35), акт судово-медичного дослідження № 558 (а. с. 36), акт оцінки потреб сім`ї № 510/02.07 від 18.02.2025 Чернівецького міського центру соціальних служб (а. с. 37-43). Позивач у позовній заяві про ці обставини не зазначав, а також і відповідь на відзив не надав.

Отже, суд бере до уваги підстави для розірвання шлюбу, що викладені відповідачкою у відзиві на позовну заяву, відповідь на який не подавалася.

Щодо вимоги відповідачки, викладеної у відзиві, про визначення місця проживання дітей.

Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 193 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у цій справі зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання дітей не подавала. Отже, не скористалася своїм правом, передбаченим пунктом 3 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Також, і позовна заява ОСОБА_1 не містить вимог про визначення місця проживання дітей.

Крім того, сторонами не надавалися докази щодо обставин, які суд зобов`язаний враховувати під час вирішення спорів між батьками про місце проживання малолітніх дітей. Отже, оскільки у цій справі відсутній спір про місце проживання дітей, тому у суду немає підстав для ухвалення рішення про визначення місця проживання дітей, які за спільною згодою батьків проживають з матір`ю.

Також, у справі немає спору про поділ майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 шляхом постановлення рішення про розірвання шлюбу з підстав, які викладені відповідачкою ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву.

Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішував.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 206, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 17 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 96, - розірвати.

Відмовити у позові в частині підстав розірвання шлюбу, викладених позивачем.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складений 15.09.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко