ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1197/25 Номер провадження 22-ц/814/3363/25Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Чумак О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Харук Ольги Сергіївни

на ухвалу Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 24 червня 2025 року, постановлену суддею Куц Т.О.

у справі за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Харук О.С. звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 24 червня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвала суду мотивована тим, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Не погодившись з даною ухвалою місцевого суду її в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Харук О.С., просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у запитах, зроблених судом для визначення місце проживання (перебування) боржника, допущено помилку в персональних даних ОСОБА_2 , а саме не вірно зазначено дату його народження - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « НОМЕР_1 » замість правильної - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення аліментів, оскільки заявник має право на подачу даної заяви за правилами альтернативної підсудності.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом частини 1статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч. 5 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду (ч. 6 ст. 165 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, звернувся до відповідного територіального органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Відповідно до наданої суду відповіді на запит, сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконкому Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомлено, що інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Горішньоплавнівської міської територіальної громади в Реєстрі територіальної громади відсутня (а.с. 18).

Згідно відповіді № 1509269 від 24.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вказаними параметрами не знайдено (а.с. 19).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією паспорта останнього (а.с. 12-14).

Таким чином, під час формування запитів щодо встановлення місця проживання фізичної особи боржника ОСОБА_2 , місцевий суд допустив помилку у його персональних даних, зокрема в даті народження, що призвело до неможливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково відмовив у видачі судового наказу, оскільки дана заява, за правилами альтернативної підсудності, підлягає розгляду саме Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області, колегія суддів відхиляє, оскільки підставою для відмови у видачі судового наказу стала не норма, зазначена у п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, а ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Приписи ч. 9 ст. 165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, а відтак, посилання заявника на право звернення із заявою про видачу судового наказу за правилами альтернативної підсудності, встановленої ч. 1 ст. 28 ЦПК України, є безпідставними та не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 382-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Харук Ольги Сергіївни задовольнити.

Ухвалу Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 24 червня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Чумак

Судді С.Б. Бутенко

Л.І. Пилипчук