01.09.2025 Єдиний унікальний номер 266/2370/14-ц Провадження № 4-с/205/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Костомітіної О. О.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» на дії приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , зацікавлена особа - приватний виконавець Літвінішина Інна Іванівна,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» адвокат Бордюг Т.В. звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є., в остаточній редакції вимог якої просить суд: поновити скаржнику строк на подання скарги, скасувати постанову ВП № 64715314 від 02.06.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що 14 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Маріуполя ухвалив рішення у справі № 266/2370/14-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість за кредитним договором у сумі 31 414,97 доларів США, що за курсом НБУ (100 доларів США = 2 351,0335 грн.) складає 738 576,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 18 097,83 доларів США.; сума заборгованості за процентами складає 7 270.79 доларів США; сума пені складає 6 046,35 доларів США, що з курсом НБУ станом 09.04.2015 року складає 142 151,82 грн., та штраф у розмірі 5 000,00 грн.

10.12.2019 року Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області постановив ухвалу у справі № 266/2370/14-ц, якою змінено стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА».

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ судів Донецької, Київської, Луганської та Херсонської областях, зокрема Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, котрий перейменовано у Новокодацький районний суд міста Дніпра.

02.06.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталією Євгеніївною, винесено постанову ВП № 64715314 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в мотивувальній частині якої зазначено зокрема: «Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 617 316.90 грн».

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», - «При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.»

Відповідно до ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах постанови 43, 44, 55, 56 Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18) зазначено:«43. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

44. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

55. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

56. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.»

У виконавчому листі зазначено, що необхідно стягнути 31 414,97 доларів США, що за курсом НБУ (100 доларів США = 2 351,0335 грн.) складає 738 576,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 18 097,83 доларів США.; сума заборгованості за процентами складає 7 270.79 доларів США; сума пені складає 6 046,35 доларів США, що з курсом НБУ станом 09.04.2015 року складає 142 151,82 грн., та штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Отже, з огляду на вищенаведені норми законодавства та висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду виконавець у постанові про повернення та у відмітці на виконавчому документі мав вказати залишок нестягнутої заборгованості саме у тій валюті, яка зазначена у виконавчому документі.

Зазначення ж залишку заборгованості виключно в гривні призвело до фактичної зміни ухваленого судом рішення в не передбачений Законом спосіб, що стало підставою для звернення з даною скаргою до суду.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконавчі документи отримано скаржником засобами поштового зв`язку.

Згідно трекінгу відправлення № 204 вручено 16.06.2025 року.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 14.07.2025 року аналогічну скаргу на дії виконавця повернуто без розгляду через існування недоліків скарги.

Вказану ухвалу скаржник отримав 22.07.2025 року засобами ЄСІТС Електронний суд.

Враховуючи, що скаржником у строки передбачені Законом вчинялися дії щодо поновлення порушений прав, скаржник клопотає про поновлення строку на подання скарги.

12.08.2025 від приватного виконавця Літвінішиної І.І. надійшов відзив на скаргу, в якому остання вказала, що вимоги 1-3 скарги, а саме: поновлення скаржнику строку на подання скарги; визнання незаконність дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, під час визначення залишку боргу при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 64715314; скасування постанови ВП № 64715314 від 02.06.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу, просить вирішити на розсуд суду. Що стосується вимог, викладених у п. 4 прохальної частини скарги, а саме зобов`язати приватного виконавця Матвійчук Наталію Євгеніївну винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у відповідності до вимог Закону та Інструкції з організації примусового виконання рішення, вважає, що така вимога скаржника є передчасною і задоволенню не підлягає.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Боржник в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв, клопотань від останнього не надходило.

Приватний виконавець Матвійчук Н.Є. в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Приватний виконавець Літвінішина І.І. в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя по справі № 266/2370/14-ц, суд вирішив стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість за кредитним договором у сумі 31 414,97 доларів США, що за курсом НБУ (100 доларів США = 2 351 грн. 0335 коп.) складає 738 576,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 18 097,83 доларів США.; сума заборгованості за процентами складає 7 270.79 доларів США; сума пені складає 6 046,35 доларів США, що з курсом НБУ станом 09.04.2015 року складає 142 151,82 грн., та штраф у розмірі 5 000,00 грн.

02.06.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталією Євгеніївною, винесено постанову ВП № 64715314 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», з якої вбачається, що боржником є ОСОБА_1 , стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

В мотивувальній частині вказаної постанови зазначено зокрема: «Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 617 316.90 грн...».

Так, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до чч. 1, 5 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18), відповідно до якої «загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статтi 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом»...

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.»...»

Отже, з огляду на вищенаведені норми законодавства та висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду, виконавець у постанові про повернення та у відмітці на виконавчому документі мав вказати залишок нестягнутої заборгованості саме у тій валюті, яка зазначена у виконавчому документі.

Таким чином, враховуючи те, що у виконавчому листі Приморського районного суду м. Маріуполя по справі № 266/2370/14-ц визначені суми стягнень у доларах США, зазначення приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 02.06.2025 залишку заборгованості виключно в гривні, призвело до фактичної зміни ухваленого судом рішення в не передбачений Законом спосіб.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни під час визначення залишку боргу при винесенні постанови про повернення виконавчого документа Стягувачу у виконавчому провадженні № 64715314 є такими, що не відповідають закону, а винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 64715314 від 02.06.2025 підлягає скасуванню.

В той же час, суд враховує, що Наказом Міністерства юстиції України №1085/7 від 05.06.2025 року діяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни припинено.

Відповідно до Рішення Ради приватних виконавців України №83 від 13.06.2025 року Літвінішина Інна Іванівна призначена тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог скарги , тому задовольняє скаргу.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

Враховуючи, що скаржником у строки передбачені Законом вчинялися дії щодо поновлення порушений прав, тому суд вважає, що скаржник пропустив строк для подання скарги з поважних причин, що є підставою, відповідно до ст.449 ЦПК УКраїни, для поновлення такого строку.

Керуючись ст.258-260,352,353-355,447,451 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» на дії приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , зацікавлена особа - приватний виконавець Літвінішина Інна Іванівна, задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» строк для подання скарги до суду.

Скасувати постанову у виконавчому провадженні № 64715314 від 02.06.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.О. Костромітіна