Провадження №: 2/336/1717/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Боєва Є.С., за участі секретаря судового засідання Недєльчєвої о.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства «Райффазен Банк», третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешт на обтяження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеною позовною заявою, відповідно до якої просить суд усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні майном шляхом скасування обтяження у вигляді арешту майна боржника та заборони на його відчуження, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі ГТУЮ у Запорізькій області від 28.05.2012 року про звернення стягнення на майно боржника, обтяження № 12938053 по ВП № 32978310. Судові витрати просить покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Позовна заява обґрунтована тим, що 15.08.2012 позивачка зі своїм чоловіком придбали у ОСОБА_2 , ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . У вересні 2023 року позивач дізналася про існування архівного запису про арешт квартири на підставі постанови від 28.05.2012 року про звернення стягнення на майно боржника та зареєстровано обтяження № 12937884 по виконавчому провадженню 32978701, за яким 12.10.2012 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, але арешт чинний до теперішнього час. Позивач звернулася до Відповідача-2, Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про скасування арешту, але листом від 14.09.2023 року № 58463/6 їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Листом від 26.10.2023 року Відповідач-3, повідомив позивача про відсутність у нього інформації про арешт. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2024 року по справі № 336/11645/23 було задоволено позов позивача, скасовано одне обтяження майна № 12937884 у ВП 32978701 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а при його виконанні виявлене ще одне провадження № 12938053 по ВП 32978310.

Скористатись своїми правами як власника майна, у тому числі розпорядження вищевказаним нерухомим майном, не має можливості без скасування запису про арешту, наявність арешту на належне майно перешкоджає у повній мірі користуватися правами, які законом надано власнику майна, а тому позивач вимушена звернутися до суду позовом.

Ухвалою судді від 07.03.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01.05.2025 року.

Підготовче судове засідання 01.05.2025 року відкладено на 22.05.2025 року, у зв`язку із перебування судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню.

08.05.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) за змістом якого просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на пункт 4 частини 1 статті 3 Закону про державну реєстрацію засаду внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом та враховуючи положення статті 10, 311 Закону про державну реєстрацію, відділ позбавлений можливості у законний спосіб виконати припинення обтяження №12938053 на підставі постанови про арешт майна боржника №32978310 виданої 28.05.2012 року, адже 12.10.2012 державним виконавцем 12.10.2012 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Крім того, виконавче провадження знижено, адже строк зберігання становив три роки.

12.05.2025 до суду надійшла заява представника відповідача АТ «Райффайзен Банк», у якій зазначено про розгляд справи за їх відсутності, правом надання відзиву відповідач не скористався.

Відповідач ОСОБА_2 також правом надання відзиву не скористався.

Ухвалою судді від 22.05.2025 року закрито підготовче судове засідання, судове засідання призначено на 02.09. 2025 року.

У судове засідання 02.09.2025 року сторона позивача не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи у передбаченому законом порядку. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні позову.

Інші учасники справи також не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з нормою ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Частиною 5 статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Судом встановлено, що 15.08.2012 ОСОБА_1 , зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 , придбали у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 344558909.

Як зазначає позивач, у вересні 2023 року вона дізналася про існування архівного запису про арешт квартири на підставі постанови від 28.05.2012 року про звернення стягнення на майно боржника та зареєстровано обтяження № 12937884 по виконавчому провадженню 32978701, за яким 12.10.2012 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, але арешт чинний до теперішнього час, зазначене відображене в інформаційних довідках.

Позивач звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування арешту, але листом від 14.09.2023 року № 58463/6 їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

В цьому листі зокрема зазначено, що згідно з перевіркою даних АСВП на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 32978310 з примусового виконання виконавчого листа № 0827/2-116/2011 від 08.11.2011, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу в розмірі 253 021,93 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-2/4286/50 від 02.04.2007 постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, шляхом проведення прилюдних торгів. 28.05.2012 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на майно боржника. 31.08.2012 державним виконавцем зареєстровано обтяження № 12938053 на підставі постанови від 28.05.2012 про звернення стягнення на майно боржника. 12.10.2012 державним виконавцем виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Пров виконавче провадження.

Крім того, на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 32978701 з примусового виконання виконавчого листа № 0827/2-116/2011 від 08.11.2011, виданого шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу в розмірі 253021,93 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-2/4286/50 від 02.04.2007 постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, шляхом проведення прилюдних торгів. 28.05.2012 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на майно боржника. 31.08.2012 державним виконавцем зареєстровано обтяження № 12937884 на підставі постанови від 28.05.2012 про звернення стягнення на майно боржника. 12.10.2012 державним виконавцем виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 4).

Тобто, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, повернуто за письмовою заявою стягувача.

17 червня 2021 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» змінило свою назву на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк».

Листом від 26.10.2023 року АТ «Райффайзен Банк», повідомив позивача про відсутність у нього інформації про арешт (а.с. 7).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2024 року по справі № 336/11645/23 задоволена позовна заява позивача, скасовано обтяження майна реєстраційний № 12937884 у виконавчому провадженні № 32978701.

Як встановлено вказаним рішенням, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також зазначеним рішенням суду встановлено, що договір іпотеки від 02.04.2007 року припинив свою дію на момент укладення 15.08.2012 року договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 , зобов`язання за кредитним договором № 014/17-02/4286-50 від 02.04.2007 станом на 15.08.2012 року у повному обсязі були виконані.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність невиконаних зобов`язань за договором іпотеки, які обумовлювали застосування обтяження майна, припинення дії договору іпотеки, а також те, що обтяження майна порушує права власника майна, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути судові витрати саме з відповідача ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

За положеннями ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд не вбачає неправомірної поведінки відповідача ОСОБА_2 у тому, що арешт, накладений у межах виконавчого провадження, не був скасований після отримання заяви стягувача про повернення виконавчого документу, тобто, спір у цій справі виник не з вини ОСОБА_2 , на якого просить покласти позивач усі судові витрати. Тому, враховуючи принципи пропорційності та диспозитивності цивільного судочинства, закріплені у статтях 11, 13 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешт на обтяження - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні майном шляхом скасування обтяження у вигляді арешту майна боржника та заборони на його відчуження, накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі ГТУЮ від 28.05.2012 року про звернення стягнення на майно боржника по виконавчому провадженню № 32978310, реєстраційний номер обтяження № 12938053.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються такі відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

1) Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

2) Відповідач Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд.5.

3) Відповідач АТ «Райффайзен Банк», знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а; .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв 02.09.25