РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/1058/25 Провадження № 2/401/783/25

21 серпня 2025 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на гараж, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року представник позивача, адвокат Скляров О.І. звернувся до суду з позовом до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж АДРЕСА_1 загальною площею 27,1 кв.м.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради депутатів трудящих від 10 серпня 1977 року гаражно-будівельному кооперативу № 2 «Дніпро» виділено земельну ділянку розміром 2,0 га для будівництва кооперативних гаражів громадянами міста Світловодськ. 16 квітня 1987 року рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради народних депутатів № 279 у списки членів кооперативу внесено ОСОБА_1 . Після прийняття позивача до кооперативу, ним було побудовано гараж. Таким чином, виконком Світловодської міської ради депутатів трудящих Кіровоградської області, розпорядився належною йому земельною ділянкою у передбачений законом спосіб, а позивачем проведено будівельні роботи і створено об`єкт нерухомого майна. Відповідно до технічного паспорта на індивідуальний гараж від 12 грудня 2024 року, позивачем побудовано індивідуальний гараж по АДРЕСА_1 загальною площею 27,1 кв.м. На час забудови гаражу, чинне законодавство (1987 рік) не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна. Оскільки, іншого способу оформити право власності на зазначений гараж чинним законодавством не передбачено, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

На виконання вимог ст. 178 ЦПК України, відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав.

Ухвалою від 21 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 02 липня 2025 року позивача зобов`язано надати до суду інформацію з Світловодського МКБТІ щодо зареєстрованого права власності на гараж № НОМЕР_1 , що розташований по АДРЕСА_1 та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованого права власності на гараж № НОМЕР_1 , що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача, адвоката Склярова О.І. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача Світловодської міської ради в судове засідання не з`явився. 17 квітня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно протоколу № 15 засідання виконкому Світловодської міської ради депутатів трудящих Кіровоградської області від 10 серпня 1977 року гаражно-будівельному кооперативу №2 «Дніпро» виділено земельну ділянку площею 2,0 га для будівництва гаражів членам кооперативу.(а.с.15)

Згідно рішення № 279 виконкому Світловодської міської ради народних депутатів Кіровоградської області від 16 квітня 1987 року ОСОБА_1 внесено в списки гаражно-будівельного кооперативу №2 «Дніпро».(а.с.13)

Згідно технічного паспорту гаражу, виготовленого ТОВ «Агенція рішень-нерухомість» на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа приміщень гаражу АДРЕСА_1 складає 27,1 кв.м, рік забудови 1981, площа основи(забудови) - 32,4 кв.м.(а.с.19-23)

З копії архівної довідки Світловодського КМБТІ від 15 серпня 2025 року вбачається, що право власності на гараж АДРЕСА_2 станом на 01 січня 2013 року за ОСОБА_1 не зареєстровано. (а.с.50)

З Інформації з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що права власності, інші речові права за гаражем АДРЕСА_1 не зареєстровано.(а.с.51)

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявним спір про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно п. 1 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.ч.3,4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 (z0031-96) від 13 грудня 1995 року, збудовані громадянами гаражі державній реєстрації не підлягали.

З вказаного вище вбачається, що будівництво гаража було здійснено позивачем на виділеній йому земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яке на момент завершення будівництва, не потребувало обов`язкової державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позивачу було виділено органами виконавчої влади під забудову земельну ділянку, на якій розташоване збудоване ним нерухоме майно - гараж, яке не потребувало державної реєстрації на момент будівництва та земельна ділянка була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, дане нерухоме майно придатне для подальшої експлуатації, а також враховуючи те, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 1218, 1261 Цивільного кодексу України, ст. ст. 141, 178, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на гараж - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_1 , загальною площею 27,1 кв.м.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: с. Павлівка, Олександрійського району Кіровоградської області, паспорт НОМЕР_2 виданий 27 березня 2002 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:Світловодська міська рада Кіровоградської області, юридична адреса: вул. Героїв України, 14, м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, .

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області С.М. Андріянова