ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 710/839/24
Провадження № 22-ц/821/1144/25
Категорія: 331010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Глущенко І. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Орган опіки та піклування Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Орган опіки та піклування Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, у складі: головуючого судді Побережної Н. П., повний текст рішення складено 22 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даною заявою.

Заяву мотивував тим, що заявник з дружиною та сином переїхали проживати до бабусі дружини з м.Одеса.

Зазначає, що здоров`я бабусі дружини ОСОБА_2 погіршилось та вона потребує догляду та має проблеми із психологічним здоров`ям. Лише заявник може здійснювати догляд, оскільки його дружина зайнята доглядом малолітнього сина. Через хворобу ОСОБА_2 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, у нього з бабусею ще і тісний психологічний контакт.

Також зазначає, що крім бажання догляду за бабусею він ще має такий обов`язок, так як остання заповіла йому усе майно, яке вона має і на яке вона має право за життя.

Просив визнати недієздатною громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Маслово Шполянського району Черкаської області, жительку м. Шпола Звенигородського району Черкаської області, що мешкає по АДРЕСА_1 .

Призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що заявником не було надано суду доказів та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є його родичем чи членом сім`ї.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не підтвердив свою процесуальну правосуб`єктність у цій справі у розумінні ч. 3 ст. 296 ЦК України, який має право на звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не враховано, що матеріали справи містять докази того, що він фактично проживає в АДРЕСА_1 , було надано Висновок про можливість призначення його, ОСОБА_1 , опікуном над ОСОБА_2 , підтвердженням чого є акт обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника, та довідка з місця проживання.

Зазначає, що судом проігноровано вимогу ч. 2 ст. 294 ЦПК України, якою надається право суду за власною ініціативою витребувати необхідні докази, а також ч. 3 ст. 296 ЦК України, де зокрема зазначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання.

Вказує, що ОСОБА_2 має неприязні стосунки зі своєю дочкою ОСОБА_3 , а дружина теж не має такої можливості оскільки здійснює догля за малолітім сином.

Вважає, що судом зроблено хибний висновок про відсутність у нього права на звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 (а.с. 5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 7-8).

У ОСОБА_2 є донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с. 8-9).

Донька ОСОБА_2 ОСОБА_3 здійснює захист в якості адвоката своєї матері ОСОБА_2 (а.с. 28-30).

ОСОБА_2 має внучку, а ОСОБА_3 , відповідно, має доньку - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 та свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_7 (а.с. 10-11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7 , ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_7 (а.с. 10).

З довідок лікаря психіатра КНП «Лікарня ім. братів М. С. і О. С. Коломійченків» Шполянської міської ради ОТГ від 11.06.2024 № 129 та від 30.07.2024 № 458/07 вбачається, що ОСОБА_2 має органічне враження центральної нервової системи з вираженими мнестичними і когнітивними порушеннями та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 11.06.2024 (а.с. 45-46).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 161 від 14.03.2025, складеного експертом судово-психіатричної експертної комісії КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Кульбіцьким О. В., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на стійке хронічне психічне захворювання органічний психічний розлад набутий внаслідок гіпертонічного враження судин головного мозку з глибокими особистісними розладами, проявами когнітивного дефекту через що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 60-61).

Згідно з поданням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ, затвердженого рішенням від 09.04.2025 за № 234 «Про затвердження подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 в разі визнання недієздатності ОСОБА_2 », розглянувши заяву ОСОБА_1 , який звернулася до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади щодо призначення його можливим опікуном ОСОБА_2 , яка в судовому порядку визнається недієздатною у Шполянському районному суді Черкаської області, документами, наданими до заяви, керуючись нормами Цивільного кодексу України, Правилами опіки та піклування, затвердженими Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади вважає за доцільне рекомендувати ОСОБА_1 , як потенційного опікуна в разі визнання недієздатності судом ОСОБА_2 (а.с. 74-76).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абз. 3 підп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (ч. 1 - 3 ст. 41 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 56 ЦК України).

Вимогами ст. 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклувальника або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна є важливими і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05. 1999 № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється лише за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформульовано правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 161 від 14.03.2025, складеного експертом судово-психіатричної експертної комісії КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Кульбіцьким О. В., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на стійке хронічне психічне захворювання органічний психічний розлад набутий внаслідок гіпертонічного враження судин головного мозку з глибокими особистісними розладами, проявами когнітивного дефекту через що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з поданням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ, затвердженого рішенням від 09.04.2025 за № 234, розглянувши заяву ОСОБА_1 , який звернулася до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади щодо призначення його можливим опікуном ОСОБА_2 , яка в судовому порядку визнається недієздатною у Шполянському районному суді Черкаської області, документами, наданими до заяви, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади вважає за доцільне рекомендувати ОСОБА_1 , як потенційного опікуна в разі визнання недієздатності судом ОСОБА_2 .

Разом з тим, таке подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Встановлено, що у поданні виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ не обґрунтовано необхідність призначення саме ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

Так, орган опіки та піклування не з`ясував характер взаємовідносин між підопічним та кандидатом в опікуни, не приділив жодної уваги питанню можливості проживання недієздатної особи (з врахуванням характеру психічного захворювання) із ОСОБА_1 , який є особою молодого віку. При вирішенні цього питання орган опіки та піклування обмежився формальною вказівкою на задовільні житлово-побутові умови в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Орган опіки і піклування не з`ясував, скільки часу ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_2 за вказаною адресою, які відносини між ними склалися за час спільного проживання.

У поданні органу опіки і піклування також відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_2 та чи сприятиме її нормальному життєзабезпеченню.

Крім того, у вказаному поданні, зазначено, що заявник є онуком ОСОБА_2 та не досліджено чи є інші повнолітні родичі, котрі б могли виконувати обов`язки опікуна, однак під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 не є онуком ОСОБА_2 , а є чоловіком онуки ОСОБА_2 ОСОБА_8 , крім того, у ОСОБА_2 є ще дочка ОСОБА_3 і жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості нею виконувати опікунські обов`язки над матір`ю суду першої інстанції заявником не було надано.

Отже, місцевий суд обґрунтовано оцінив критично наданий органом опіки і піклування висновок, адже він прийнятий із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення заявника опікуном над ОСОБА_2 , та в зв`язку із цим слушно не врахував його під час ухвалення рішення.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Докази, зокрема відповідь КПНП «Лікарня імені братів М. С. і О. С. Коломійченків» Шполянської міської ради ОТГ на запит ОСОБА_1 від 28.04.2025, Висновок ЛКК № 165 від 07.05.2025, консультаційний висновок спеціаліста від 06.05.2025, довідка ФОП ОСОБА_9 від 21.04.2025, отримані після розгляду справи по суті, та витяг з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування № 3258, платіжні інструкції та нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 від 11.06.2024 надані скаржником вперше лише апеляційному суду, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі.

В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд не може надавати оцінку доказам (переглядати по суті докази) у цій справі, які суд першої інстанції у цій справі не досліджував (не розглядав), так як заявник не надавав їх суду першої інстанції для долучення до матеріалів цієї справи на свій власний розсуд, тобто без поважних причин. Так як за змістом ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у винятковихвипадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивн оне залежали від нього. Однак, при вищевикладених обставинах, у матеріалах цієї справи відсутні та заявником апеляційному суду не надані докази того, що заявник не мав об`єктивної можливості надати такі докази суду першої інстанції у цій справі з причин, що об`єктивно не залежали від нього (тобто поважних причин).

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , спростовуються установленими судами обставинами у справі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков