Справа №: 148/1423/25
Провадження № 2/148/736/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчині цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.02.2021 між ТОВ «КФ.ЮА» та відповідачем було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 за яким відповідачу було передано грошові кошти в розмірі 5099,00 грн, строком на 30 днів (дата надання кредиту 15.02.2021, дата погашення заборгованості 16.03.2021), зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1,00% в день (базова процентна ставка у межах строку дії договору); процентна ставка у разі користування кредитом поза межами строку дії Договору, проценти в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, 2,5% в день. Позивач свої зобов`язання за договорами виконав, а саме надав відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності та платності. Однак в порушення договору відповідач зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 21.02.2025 утворилась заборгованість по договору про надання позики від 15.02.2021 № 0 у сумі 23479,43 грн, з яких: 4903,66 грн - заборгованість за тілом позики, 18143,32 грн заборгованість за процентами поза межами строку договору, 432,45 грн інфляційне збільшення. Просить стягнути 23479,43 грн в рахунок погашення заборгованості за договорам про надання позики № 0 від 15.02.2021 та відшкодувати понесені витрати при зверненні до суду в розмірі судового збору.

Представник позивача ТОВ «КФ.ЮА» у прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу за відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с.4).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК УКраїни (а.с.26, 30-31), заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у його відсутності від останнього на адресу суду не надходили.

Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до власноручно підписаного відповідачем договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 від 15.02.2021 вбачається, що погодив отримання грошових коштів у сумі 5099,00 грн; строк дії договору позики становить 30 днів (дата повернення позики 16.03.2021); розмір процентної ставки 1,00% річних; розмір процентної ставки в разі порушення грошового зобов`язання, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України 2,50 %.

Підписавши дану заяву відповідач підтвердив, що перед укладенням цього договору за його запитом було надано проект Договору про фінансові послуги (договір про надання позики на умовах кредиту) та було надано всю визначену законом інформацію про умови надання фізичних послуг у повному обсязі, передбаченому законодавством (у тому числі інформацію, надання якої передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ЗУ «Про споживче кредитування») та надана інформація повністю зрозуміла; вся переддоговірна інформація відповідно до чинного законодавства України була розміщена на офіційному сайті товариства та він з нею ознайомився перед укладенням договору.

Відповідач погодився та надав право Товариству здійснювати автоматичну пролонгацію (без підписання та подання ним Товариству додаткових заяв) дії даного Договору, у випадку відсутності поточної заборгованості по сплаті чергових платежів, процентів за користування кредитними коштами та неустойки по Договору на дату здійснення такої пролонгації. Також погодився з тим, що всі питання неврегульовані даним договором, регулюються правилами, з якими в повному обсязі ознайомлений та погоджується, а також нормами чинного законодавства України. У разі наявності розбіжностей між положеннями цього Договору та положеннями Правил, перевагу мають Правила (а.с.6).

Суд не може дослідити зазначені вище Правила, оскільки їх текст відсутній у додатках до позовної заяви.

У постанові від 26 грудня 2019 року № 467/555/19 Верховний Суд, виснував, що «враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. (ч.2 ст.1056-1ЦК).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту відповідача виконав у повному обсязі, а саме: видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5099,00 грн (а.с.9); розрахунком заборгованості (а.с.10).

В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконував, у зв`язку з чим за кредитним зобов`язанням утворилася заборгованість, яка згідно з наданими представницею позивача розрахунками, з урахуванням здійсненої відповідачем оплати від 18.03.2021 на виконання договору в розмірі 1980,00 грн, яку Товариством було розподілено на погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 195,34 та на погашення процентів за користування кредитом в розмірі 1529,70 грн (а.с.10), станом на 21.01.2025 становить 23479,43 грн, з яких: 4903,66 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18143,32 грн - заборгованість за процентами поза межами строку дії договору (відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України у період з 17.03.2021-13.08.2021), 432,45 грн - інфляційне збільшення.

Таким чином, оцінюючі зібрані докази в їх сукупності та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення недоплаченої фактично отриманої суми кредитних коштів, передбачених договором, передбачених договором процентів поза межами строку дії договору (відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України у період з 17.03.2021-13.08.2021) та інфляційного збільшення, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту в загальному розмірі 23479,43 грн, а саме: тілом кредиту, інфляційним збільшенням, процентами за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 15.02.2021 виникли відносини зобов`язального характеру, у зв`язку з чим відповідачем було власноручно підписано договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 та отримано кредитні кошти у розмірі 5099,00 грн зі сплатою процентів за користування кредиту у межах строку договору та процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України поза межами строку дії договору, однак у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань, у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилась, сплати процентів відповідно до умов кредитних зобов`язань та інфляційного збільшення у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 від 15.02.2021 у загальному розмірі 23479,43 грн.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 3028,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 7153 від 27.02.2025 (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 625-626, 628-629, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА», ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Сергієнка Івана, 18, м. Київ, 02094, заборгованість згідно Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 від 15.02.2021 у загальному розмірі 23479,43 (Двадцять три тисячі чотириста сімдесят дев`ять) гривень 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА», ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Сергієнка Івана, 18, м. Київ, 02094, у рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 (Трьох тисяч двадцяти восьми) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Дамчук