Справа № 523/1171/25
Провадження №2/523/2014/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" серпня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря судового засідання Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 квітня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого стало ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому ТОВ «Консалт Солюшенс») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2-112/ФКВІП, згідно з яким Кредитор надав Позичальнику кредит у сумі 104 400 доларів США зі сплатою 12.5 % відсотків річних на строк до 04 квітня 2027 р.

З метою забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого стало ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому ТОВ «Консалт Солюшенс») та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 2-112/ZФКВПОР, за змістом якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору.

На теперішній час відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання, чим завдається шкода кредитору. Таким чином, у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 143 951 долар США 09 центів та 39 458 грн. 27 коп., з яких ТОВ «Консалт Солюшенс» просить стягнути частину заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30 000,00 дол. США.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки до судового засідання не сповістили, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалися, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 квітня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2-112/ФКВІП, за змістом пунктів 1.1.-1.5. якого Кредитор надає Позичальнику кредит у сумі 104 400 (сто чотири тисячі чотириста) доларів США зі сплатою 12.5 % відсотків річних на строк до 04.04.2027.

Також, з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору, 05 квітня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 2-112/ZФКВПОР, за змістом пункту 1 якого, Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору № 2-112/ФКВІП від 05.04.2007.

Банк належним чином виконав зобов`язання за Кредитним договором та видав Позичальнику грошові кошти в сумі 104 400,00 доларів США, що підтверджується Заявою на видачу готівки №3325 від 05.04.2007.

30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №2258.

Відповідно до Акту приймання-передачі від 27.07.2010 ТОВ «Укрпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2-112/ФКВІП від 05.04.2007, договором поруки № 2-112/ZФКВПОР від 05.04.2007 та Іпотечним договором № 2-112/ZФКВІП від 05.04.2007.

В подальшому, 21 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» було укладено договір №2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236 за змістом пункту 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

За змістом пункту 106 Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за кредитним договором №2-112/ФКВІП від 05.04.2007.

За змістом пункту 52 Додатку № 2 до Договору № 2292/К про відступлення права вимоги від 21.07.2020 року також вбачається, що загальна передана заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» становить 143 951 долар США 09 центів та 39 458 грн. 27 коп., з яких:

- основна сума боргу (тіло): 95 072,67 дол. США;

- проценти: 48 878,42 дол. США;

- комісія: 39 458,27 грн.

Положення ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ КБ «Надра» у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №2-112/ФКВІП від 05.04.2007.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України у підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За змістом ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом, Позичальник на умовах кредитного договору зобов`язався повернути кредит у розмірі 104 400,00 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, а саме до 04 квітня 2027 р., а Поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором.

Суд бере до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, яким визначено, що якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів».

З вказаного слідує, що ТОВ «Консалт Солюшенс», як новий кредитор, має право звернутися до закінчення встановленого кредитним договором терміну кредитування до позичальника, який порушив умови внесення чергового платежу, з вимогою про стягнення:

-тієї частини кредиту (тіла кредиту), що залишилась;

-нарахованих відсотків, які не сплачені до моменту звернення до суду з вимогою;

-суму щомісячних платежів, які повинні були бути здійснені до моменту звернення до суду з вимого, але в межах строку позовної давності.

Позивач звернувся до суду в січні 2025 року та просив суд стягнути виключно частину тіла кредиту, яка повинна була бути сплачена позичальником до моменту звернення до суду в межах трьох років позовної давності та ту частину, що залишилась до сплати.

Станом на момент звернення з цим позовом Відповідачі не виконали умови Кредитного договору, що змусило ТОВ «Консалт Солюшенс» звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення права вимоги від 21.07.2020, сума заборгованості Відповідачів за тілом кредиту, на яку має право Позивач, складає 95 072,67 доларів США.

Відповідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпечено порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В той же час, беручи до уваги позовні вимоги та чинне законодавство України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» та стягнути в солідарному порядку з Відповідачів в частині заборгованості за тілом кредиту, яка становить 30 000,00 доларів США.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України

Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 175,83 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 263-265, 273, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрована АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (ідент.код 42251700, 65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, оф. 308) заборгованість за кредитним договором №2-112/ФКВІП від 05.04.2007 за частиною тіла кредиту у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів, що по курсу НБУ на день подання позовної заяви становить 1 264 653 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

3. Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрована АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (ідент.код 42251700, 65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, оф. 308) суму сплаченого судового збору у розмірі 15 175,83 гривень, тобто по 7 587 гривень 91 з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 04.09.2025