Провадження № 2/484/1016/25
Справа № 484/1968/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судових засідань - Туркалової І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сікорський Микола Миколайович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,2450 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 , обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власниками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за зповітом, виданого 25.02.2025 державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Грушанської І. На даний час, він бажає оформити земельні ділянки проте, зробити цього не може, оскільки право власності на вказану земельну ділянку, досі зареєстроване за його дідом - ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Рахує, що оскільки він набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , то і земельні ділянки, а саме земельна ділянка площею 0,25 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,2450 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що розташовані, повинні перейти йому у власність.

Позивач та його представник - адвокат Сікорський М.М. в судове засідання не з`явились, проте направили до суду заяву у якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги пдтримують та просять задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проте подали до суду заяви у яких повністю визнали позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за зповітом, виданого 25.02.2025 державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Грушанською І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 81/2019 (а.с.12).

Із ксерокопії Державного акту на право власності на землю серії IV-MK№ 004693 вбачається, що земельна ділянка 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадасту про земельну ділянку, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :06:016:0008 (а.с.31).

Із ксерокопії Державного акту на право власності на землю серії IV-MK№ 004694 вбачається, що земельна ділянка 0,26 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для ведення підсобного господарства, належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадасту про земельну ділянку, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :06:016:0009 (а.с.41).

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України).

Встановлено, що при переході права власності на житловим будинок, питання щодо набуття позивачем права власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 не вирішувалось.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно ч.1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи, вищевикладене, а також беручи до уваги, що відповідачі визнали позов позивача і визнання відповідачем позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позивач набувши право власності на житловий будинок, набув також і право власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 5,7,8,12, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сікорський Микола Миколайович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:016:0008, площею 0,25 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:016:0009, площею 0,2450 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляцію до безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.09.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Сікорський Микола Миколайович, РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 . Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 .

СУДДЯ: І.А.ШИКЕРЯ