Справа № 463/4772/24 Головуючий у 1 інстанції Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/571/25 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Салата Я.І.

у відсутності сторін,

розглянувши у м. Львові клопотання представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни про відмову від апеляційної скарги представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №385 від 27.04.2021 року у розмірі 40452,00 коп., суму понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн.

Оскаржуваним рішенням позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 385 від 27.04.2021 року у розмірі 40452,0 гривень (сорок тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 3028,0 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,0 гривень.

Рішення оскаржила представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Буляндра Христина Володимирівна.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду назаконним та необґрунтованим. Стверджує, що суд дійшов помилкового висновку про доведеність факту наданння відповідачу кредитних коштів первісним кредитором, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів , зокрема первинних документів (касово-бухгалтерських документів)на підтвердження перерахування (видачі) відповідачу кредитних коштів за кредитним договором. Щодо виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 27.04.2021 року по 25.07.2024 року видану АТ КБ «Приватбанк» та довідки виданої ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» зазначає, що такі не містять інформації , що такі кошти надані у кредит ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Стверджує, що виписка банку навпаки спростовує факт надходження кредитних коштів за договором №385 від 27.07.2021 року, оскільки відомостей про такий не мітить. Розрахунок заборгованості також не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком,який залежить тільки від позивача. Також суд дійшов помилкового висновку про доведеність факту переходу до позивача права вимоги до відповідача. Судом не взято до уваги, що відповідача не було повідомлено про факт відступлення прав вимоги, хоча п.6.6. Договору факторингу №1-12 укладеного 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» боржник мав бути повідомлений протягом десяти днів з дати відступлення права вимоги про факт відступлення прав вимоги та про передачу персональних даних боржників. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,яким у задоволенні позову відмовити. Стягнути з позивача в користь відповідача судові витрати.

03 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 -адвокат Буляндра Х.В. подала заяву про відмову від апеляційної скарги. Заява обґрунтована тим, що сторони мирно врегулювали спір та предмет спору у цій справі припинив своє існування, а тому просить прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження. Крім цього, просить повернути 50% сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору. Розгляд справи проводити у відсутності сторони апелянта.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та доставку електронних документів до Електронних кабінетів.

Представник позивача адвокат Морозова В.В. на зв`язок через відеоконференцію призначену ухвалою від 02 вересня 2025 року не вийшла.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про відмову від апеляційної скарги підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання про повернення судового збору слід відмовити .

Відповідно до ч.4 ст.364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається(ч.5 ст.364 ЦПК України).

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що підстав не приймати відмову від апеляційної скарги судом не встановлено, клопотання необхідно задовольнити.

Розглянувши клопотання про повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що таке не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Аналіз ст.7 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що підстав для поверенння судового збору в разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги немає.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду щодо застосування ст.7 Закону України «Про судовий збір» висловленого в ухвалах від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16, від 22 листопада 2019 року у справі №816/731/16 та від 08 червня 2021 року у справі №916/2276/20.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що прийняття відмови від апеляційної скарги, вирішується у судовому засіданні, тобто після вчинення судом процесуальних дій щодо підготовки справи до розгляду, повідомлення учасників справу про дату, час та місце судового засідання, а відтак сплачені кошти судового збору спрямовані на забезпечення здійснення судочинства.

Керуючись ст.364 ЦПК України,ст.133 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір» -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни від апеляційної скарги представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 січня 2025 року закрити.

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 -адвоката Буляндри Христини Володимирівни про повернення судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Роз`яснити стороні відповідача, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.389 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 08 вересня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк