Справа № 354/803/25
Провадження № 2/354/457/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ковалюк О.М.

за участі секретаря судового засідання Лук`янова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад обставин справи

Представник ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 07.01.2025 в розмірі 24 644,00 грн, з яких: 10 100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 040,00 грн - заборгованість за процентами, 1 515,00 грн -комісія.

Позовні вимоги мотивовано, тим що 07.01.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику № в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 10 100,00 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1, 2.6.2 та 2.6.3 цього договору, його додатків.

На дату звернення до суду відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання грошових коштів у позику № від 07.01.2025 станом на день звернення до суду складала 24 644,00 грн, з яких: 10 100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 040,00 грн - заборгованість за процентами, 1 515,00 грн - комісія.

За вказаних обставин, позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з даним позовом.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову та витребувано у АТ

КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо зарахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 (виписки з карткових рахунків).

23.07.2025 на виконання ухвали суду від 02.06.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслало інформацію, а саме: лист від 10.07.2025 № 20.1.0.0.0/7-250703/63616-БТ про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 та додано виписку по цьому рахунку за договором № б/н за період з 07.01.2025 по 07.01.2025.

25.08.2025 та 29.08.2025 відповідач подав до суду заяви, в яких просив відкласти судове засідання призначене на 25.08.2025 на іншу дату, визнав факт отримання кредиту в сумі 10100,00 грн. Крім того, просив врахувати його скрутне матеріальне становище, те що він інвалід ІІІ групи з дитинства, безробітній та при ухваленні рішення розстрочити борг на 1 рік.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився. 29.08.2025 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 07.01.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № в електронній формі, згідно п. 2.2 Договору товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.9-21).

Відповідно до п. 2.1 договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності ведення коду, направленого товариством на мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч. через месенджери).

Перед укладенням цього договору товариством була здійснена електронна ідентифікація позичальника для входу в особистий кабінет (п. 2.18).

Згідно з п. 10.6.10.7. договору позики позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладення договору.

Договір підписано позичальником одноразовим ідентифікатором 2152 07 січня 2025 об 16:23.

Згідно з умовами договору позики кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 100,00 грн на 360 днів, тип процентної ставки фіксована; денна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1%, дата надання кредиту 07.01.2025 або наступний за ним календарний день.

Відповідно до п. 2.5. договору періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до договору.

Згідно з п. 2.7 Договору комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суми виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту.

Відповідно до пункту 3.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_2 .

В пункті 3.4 Договору зазначено, що кредит вважається наданим в день перерахування коштів Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами вказаними в п. 3.1 Договору.

16.05.2023 позивач та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» уклали договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, предметом якого є здійснення ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за відповідну плату переказів коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/MasterCart MoneySend (а.с. 22-26).

Факт перерахування позивачем коштів підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції від 07.01.2025 за № 20095-1354-179106709, згідно якої позивач успішно перерахував 07 січня 2025 року о 16:24:32 на рахунок АТ «СЕНС БАНК» кошти в сумі 10100,00 грн, з призначенням платежу кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», поповнення картки (відповідача) № НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , ІД операції: (а. с. 28).

Згідно з наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за договором № б/н за період з 07.01.2025 по 07.01.2025 є надходження коштів в сумі 10 100,00 грн (а.с. 66).

Відповідно до пункту 3.5 Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

У Розділі 10.6 Договору детально розписано порядок укладення та створення електронних підписів Сторін. Зокрема на виконання п. 10.6.1 Договору відповідач як позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, які були визначені в Заявці обов`язковими. При подачі Заявки відповідач вказав суму коштів, яку він бажає отримати після укладення договору та періодичність платежів зі сплати процентів. На виконання пункту 10.6.10.5 Договору Оферта у вигляді електронного документа була відправлена Товариством на електронну пошту позичальника.

Як Договір про надання грошових коштів у кредит (а.с.9-21), так і паспорт споживчого кредиту (а.с.30-32) були підписані відповідачем з використанням одноразових ідентифікаторів (2152 та 2036).

Згідно з пунктом 5.4.1 відповідач як позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені цим Договором. Однак на день звернення до суду свого обов`язку щодо

повернення коштів відповідач не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.05.2025 (а.с.43-44).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.

Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205 та 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19, від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30.09.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Згідно з ст. 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою

згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення

частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи в сукупності та взаємозв`язку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявності у ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування ним та комісією, й констатує факт порушення прав позивача щодо повернення відповідачем кредитних коштів з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав 07.01.2025 з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договір про надання коштів у кредит № в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» в сумі 10 100,00 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % від суми кредиту за кожен день користування.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 100,00 грн та їх неповернення на час розгляду справи в суді підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Системний аналіз норм права та встановлення дійсних обставин справи, враховуючи відсутність доказів повернення відповідачем боргу станом на день розгляду справи, як і будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості, дозволяє суду дійти висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 24 644,00 грн є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочення сплати заборгованості за кредитом на дванадцять місяців, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Стаття 267 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст. 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч.5 ст. 435 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з дитинства (довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 489366 від 22.11.2023, довічно та посвідчення серії НОМЕР_4 , видане 06.07.2023), на даний час є безробітним, що підтверджується довідками ПриватБанку від 28.08.2025, згідно яких ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу розміром 2361,00 грн щомісячно та пенсію в сумі 1534,00 грн.

Проаналізувавши обставини справи, наведені відповідачем доводи, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити частково та розстрочити йому виконання рішення строком на шість місяців щомісячними платежами у розмірі 4104,33 грн (24 644,00 грн /6 місяців).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією № 34 від 27.05.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с.45).

Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 2422,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 267, 268, 435 ЦПК України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № від 07.01.2025 у сумі 24 644,00 (Двадцять чотири тисячі шістсот сорок чотири) гривні, з яких: 10 100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 11 040,00 грн - заборгованість за процентами, 1 515,00 грн- комісія за надання кредиту.

3.Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

4. Розстрочити виконання цього рішення строком на 6 (шість) місяців шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 4 104 (чотири тисячі сто чотири) гривні 33 копійки на рахунок ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС».

Вказані виплати проводити щомісячно, після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС», , місце знаходження: вул. Болсуновська, буд. № 8, поверх 9, м. Київ, 01014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК