САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2938/25
Провадження №2/726/575/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.09.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради в особі Чернівецької міської територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради в особі Чернівецької міської територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом, у якій позивач просить суд:

- встановити факт належності правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності (право забудови) від 03 серпня 1950 року № 916, виданого житловим управлінням Чернівецького міського відділу комунального господарства на підставі Рішення виконкому Чернівецького міської ради депутатів трудящих від 18 липня 1950 року № 1005 на ім`я ОСОБА_2 , якій на праві власності (забудови) належить житловий будинок (домоволодіння), що знаходиться в АДРЕСА_1 . Та те, що згідно цього Свідоцтва про право власності (право забудови) від 03 серпня 1950 року №? 916 право власності (забудови) на домоволодіння (житловий будинок), який належить ОСОБА_2 в селищі Стара Жучка, №? 821 зареєстровано (записано) 13.09.1950 року в реєстрову (кадастрову) книгу під №? 471 (кн. 9 стор. 8) фактично Свідоцтво про право власності (право забудови) від 03 серпня 1950 року №? 916 видане житловим управлінням Чернівецького міського відділу комунального господарства на підставі Рішення виконкому Чернівецького міської ради депутатів трудящих від 18 липня 1950 року №? 1005 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 всі без виключення права та обов`язки забудовника на об`єкт незавершеного будівництва трикімнатний житловий будинок літ. «А» загальною площею 80,0 кв. м, в т.ч. житловою площею - 45,9 кв. м з допоміжною площею - 34.1 кв. м; літню кухню літ. «Б»; вбиральню літ. «В»; альтанку літ. «Г»; сарай літ. «Д»; погріб літ. «Пг»; криницю № 1; вигрібну яму № 2; огорожу № 3-5, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування прав та обов`язків забудовника за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із положеннями статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Так, підставою відкриття провадження у цивільній справі судом є подання особою позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, яка предметно, суб`єктно, інстанційно та територіально підсудна даному суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіряючи позовну заяву ОСОБА_1 на відповідність вимогам ЦПК, доходжу таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема:

-зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

-перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Тобто, розмір та порядок сплати судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Так, згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. (пункти 54, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19).

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги мають майновий характер, оскільки стосуються визнання майнових прав в порядку спадкування. Відтак, судовий збір підлягає сплаті у розмірі саме як за вимогу майнового характеру з урахуванням вартості майна.

При цьому суд звертає увагу на ухвалу Верховного Суду від 01 березня 2024 року у справі № 750/1288/23 про переведення прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом, де обчислення судового збору здійснювалося як за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру.

Натомість, позивач у позовній заяві не вказує ціну позову, що суперечить матеріалам справи та суті позову. Відсутність визначеної ціни позову робить неможливим визначення розміру судового збору у справі.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн за вимогу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а також судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за вимогу про визнання прав та обов`язків забудовника, що відповідає ставці, передбаченій для подання позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову є визнання за позивачем прав забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом.

Таким чином, позивачу необхідно визначити розмір судового збору за подання позовної заяви з урахуванням вартості незавершеного будівництва, підтвердивши його розмір належними доказами, та сплатити (доплатити) його у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір має бути сплачений або перерахований за такими реквізитами: Отримувач коштів: Чернів.ГУК/Чернів.ТГ(Садгірський суд)/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA0024405, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК в позові не зазначено та всупереч ч. 5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема докази зміни чи присвоєння адреси розташування будівництва оскільки відповідно до долучених документів дозвіл на будівництво надано за адресою АДРЕСА_1 , а надалі у документах фігурує АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Докази того, що померлою був побудований житловий будинок на земельній ділянці, про площу такої земельної ділянки, її цільове призначення та належність права власності не зазначено.

Відповідно до п. 12 Постанови у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

На підставі зазначеного, позивачу необхідно вказати, чи є спадкодавець власником або користувачем земельної ділянки.

Згідно із ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії документів повинні бути якісно виготовленими, доступними для читання, повно і чітко відображати інформацію та відомості, внесені до них, незалежно від змісту такої інформації.

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст.177 ЦПК України та вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України, яка з нею кореспондується, позивачем долучено до позовної заяви копії документів, які не засвідчені належним чином.

Також, в порушення вимог п. п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя доходить висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому така позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали судді.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, буде вважатися неподаною і повернута йому.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175 - 177, 185, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради в особі Чернівецької міської територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який рахувати з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк вказані недоліки не будуть усунені, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев