Справа № 185/8494/25
Провадження 2/185/6448/25
У Х В А Л А

08 вересня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабія С. О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває дана цивільна справа.

07 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. У клопотанні зазначено, що відповідач проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України, що, на думку відповідача, є підставою для зупинення провадження до припинення його служби. Відповідач стверджує, що перебування на військовій службі ускладнює зв`язок із ним та підготовку до судового розгляду. Крім того, відповідач зазначив, що військова частина відмовилася надати довідку про переведення на воєнний стан, але адвокатський запит направлено, відповідь на який ще не отримано.

Позивач заперечень на клопотання відповідача не подав.

Суд, дослідивши клопотання відповідача та матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони у складі таких формувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, яке входить до системи Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з ч. 3 ст. 6-1 цього Закону, з введенням воєнного стану Національна гвардія України приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин, які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан в Україні з 05:30 год. 24 лютого 2022 року, який продовжується до теперішнього часу.

Надана представником відповідача копія посвідчення військовослужбовця підтверджує, що відповідач проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України, однак не надав доказів, які б підтверджували виконання цією частиною бойових завдань у зоні бойових дій або особисту участь відповідача у таких завданнях.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених законом.

Верховний Суд у постановах від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19, від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 та від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 сформулював правову позицію, відповідно до якої для зупинення провадження за п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України необхідні докази не лише перебування сторони у складі військових формувань, а й того, що такі формування переведені на воєнний стан і виконують бойові завдання. Належним доказом є, зокрема, наказ по особовому складу, виданий відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Довідки чи листи з військової частини, які не містять інформації про виконання бойових завдань, визнаються недостатніми.

У даній справі відповідач не надав наказу по особовому складу чи інших доказів, які б підтверджували виконання військовою частиною № НОМЕР_2 бойових завдань у зоні бойових дій. Крім того, військова частина № НОМЕР_2 розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025, м.Павлоград не входить до територій активних чи можливих бойових дій.

Суд також враховує, що відповідач не позбавлений можливості брати участь у судовому процесі через представника.

Зупинення провадження у справі є тимчасовим припиненням судом вчинення процесуальних дій з підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи (постанова Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15). Межі зупинення провадження не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 452/1872/20 зазначено, що зупинення провадження може порушити право позивача на розумний строк розгляду справи. Європейський суд з прав людини у справах «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року та «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року наголосив, що доступ до правосуддя повинен бути ефективним, а особа має мати практичну можливість оскаржити порушення своїх прав. Розумність тривалості провадження оцінюється з урахуванням складності справи, поведінки сторін та важливості спору для заявника.

Предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів за розпискою від 28.12.2021 року, що не є складною справою. Зібрані докази, зокрема розписка, дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. Таким чином, об`єктивна неможливість розгляду справи у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі відсутня.

Додатково суд враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 27 лютого 2023 року у справі № 380/7845/21, від 31 травня 2023 року у справі № 160/1543/21 та від 25 квітня 2024 року у справі № 852/2а-1/24, відповідно до яких зупинення провадження до закінчення воєнного стану не відповідає завданню цивільного судочинства та суперечить ч. 2 ст. 64 Конституції України, яка гарантує право на судовий захист навіть в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається на судові органи, а нездатність суду протидіяти спробам затягування процесу є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах «Смірнова проти України» та «Красношапка проти України»).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для зупинення провадження у справі, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відсутні, оскільки відповідач не довів, що його перебування на військовій службі унеможливлює розгляд справи, а зупинення провадження порушить право позивача на розумний строк розгляду справи.

Ухвали Верховного Суду від 11.10.2023 року у справах № 201/6313/22 та № 127/1407/22, згадувані представником позивача у клопотанні, свідчать про аналогічну позицію суду щодо наслідків надання/ненадання особою доказів його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій як підстави для задоволенні клопотання особи про зупинення провадження у справі чи відмови у такому задоволенні, відповідно.

При цьому клопотання у частині прохання відповідача встановити додатковий строк для подання доказів, суд задовольняє, визначивши відповідачу додатково десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 81, 189, 197, 198, 251, 253, 259, 260 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Задовольнити клопотання відповідача щодо встановлення додаткового строку для подання доказів, встановивши десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.О. Бабій