Справа № 585/3247/25
Номер провадження 2/585/1298/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого судді Євлах О.О.,

за участі:секретаря :- Безручко О.П.,

представника позивача Менько Д.Д.

відповідача ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_1

вимоги заявника: про стягнення аліментів на утримання дитини,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Менько Д.Д. (далі позивач), звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.

2. Позовну заяву обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 10 червня 2023 року. Від шлюб вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у недостатньому розмірі, а тому позивач також змушена заявити вимогу про примусове стягнення із нього аліментів.

Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, а тому за таких обставин із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть стягуватись аліменти у частковому відношенні до заробітку (доходу), у розмірі 1/4 його частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

3. Відповідач, через свого проедстаника адвоката Кривенко Н.А., подав суду відзив на позов заяву в якому зазначив, що від народження сина до моменту подання позовної заяви Позивачкою, ОСОБА_1 , як батько, в повній мірі усвідомлює та виконує свої батьківські обов`язки щодо піклування про потреби та утримання дитини та щомісячно добровільно сплачує Позивачці на утримання сина грошові кошти, що також підтверджується Позивачкою у позовній заяві, що підтверджується випискою банку від 02.09.2025 р. . Зокрема, згідно виписки ПриватБанку від 02.09.2025 р. за період 2024-2025 роки ОСОБА_1 сплатив на утримання дитини кошти: 2024 рік Січень 9432,17 грн. Лютий 9192,33 грн. Березень 12339,71 грн. Квітень 8492,46 грн. Травень 8557,80 грн. Червень 7690,45 грн. Липень 11155,78 грн. Серпень 8040,20 грн. Вересень 7538,69 грн. Жовтень 10655,28 грн. Листопад 10954,79 грн. Грудень 10185,93 грн. 2025 рік Січень 10351,77 грн. Лютий 7628,15 грн. Березень 11837,96 грн. Квітень 8542,21 грн. Травень 9638,18 грн. Червень 9542,71 грн. Липень 10522,61 грн.

Таким чином Відповідач добровільно, регулярно, та в належному обсязі виконує обов`язок з утримання дитини, та надає грошові кошти дружині на утримання сина, що свідчить про наявність фактичної домовленості між батьками, та про відсутність спору щодо утримання дитини до моменту подання позову, і, як наслідок, про відсутність підстав для примусового стягнення коштів.

Однак, зазначаючи, що ОСОБА_1 , як батько, надає матеріальну допомогу у недостатньому розмірі, Позивачка не навела будь-яких обґрунтувань та не надала жодних доказів на підтвердження того, що кошти, які добровільно та регулярно сплачував Відповідач на її картковий рахунок на утримання дитини, є недостатніми для утримання дитини.

Також Позивачем не доведено, що витрати на дитину не покриваються за рахунок матеріальної допомоги, яку сплачує відповідач на утримання дитини. Хоча саме вона, як Позивач, зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, тобто на неї покладений тягар доведення необхідного розміру аліментів або недостатність наданої допомоги.

Обмеження лише заявою про недостатність матеріальної допомоги без надання конкретних доказів, є невиконанням цього обов`язку. Крім зазначеного, сума аліментів повинна бути пропорційна потребам дитини у її віці.

У зв`язку з цим просила Суд врахувати, що у ОСОБА_1 відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно. Крім зазначеного, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, ОСОБА_4 , яка є пенсіонеркою за віком та отримує від держави пенсію у розмірі 4459 грн. 37 коп., яка є її єдиним доходом, що не може забезпечити їй необхідного мінімуму для проживання, враховуючи витрати на оплату комунальних послуг, ліків та продуктів харчування, оскільки вона не має інших джерел доходу, та в силу стану здоров`я за віком потребує постійних матеріальних витрат для лікування. Вказаний розмір пенсії не може задовольнити її життєві потреби, оскільки значну їх частину вона витрачає на лікування та придбання ліків, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку і надає їй син, ОСОБА_1 . Розмір пенсії матері відповідача ОСОБА_4 підтверджується довідкою про доходи № 162144 від 22.08.2025 р.

Добровільне, систематичне та належне виконання ОСОБА_1 обов`язку з утримання дитини має ключове правове значенням для вирішення справи, оскільки відповідачем надано суду належні та допустимі докази того, що він забезпечував та продовжує забезпечувати потреби дитини в достатньому обсязі, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для примусового стягнення аліментів та відсутність предмету спору, оскільки право дитини на утримання фактично реалізується без судового примусу. На підставі викладеного вище, зважаючи на те, що вимоги ОСОБА_2 в частині недостатності матеріальної допомоги, яку надає Відповідач на утримання дитини, викладені у позовній заяві є необґрунтованими та недоведеними, а вказане свідчить про зловживання позивачкою своїми процесуальними правами, так як позивач, окрім власних тверджень, не може надати жодних доказів недостатності наданого утримання відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

4. Позивач, через свого представника адвоката Менько Д.Д. подала суду відповідь на відзив в якому зазначила , що з доводами ОСОБА_1 , які вказав його представник ОСОБА_5 щодо відмови ОСОБА_2 в задоволенні її позову до нього в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона не погоджується, виходячи з наступного.

1) У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_5 в обґрунтування заперечень проти позову посилається на положення ч. 1,2 ст. 181 Сімейного кодексу України згідно яких способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Тобто ст. 181 СК України надає пріоритет саме добровільному визначенню батьками способів виконання обов`язку утримувати дитину. На думку представника відповідача це означає, що батьки мають право самостійно, без втручання держави, домовитися про розмір, порядок та форми надання утримання. Така домовленість може передбачати утримання як у грошовій, так і в натуральній формі та може бути усною або письмовою. Одночасно представник відповідача звертає увагу Суду, що від народження сина до моменту подання позовної заяви позивачкою, ОСОБА_1 , як батько, в повній мірі усвідомлює та виконує свої батьківські обов`язки щодо піклування про потреби та утримання дитини та щомісячно добровільно сплачує Позивачці на утримання сина грошові кошти, що також підтверджується Позивачкою у позовній заяві, що підтверджується випискою банку від 02.09.2025 р. Таким чином Відповідач добровільно, регулярно, та в належному обсязі виконує обов`язок з утримання дитини, та надає грошові кошти дружині на утримання сина, що свідчить про наявність фактичної домовленості між батьками, та про відсутність спору щодо утримання дитини до моменту подання позову, і, як наслідок, про відсутність коштів. підстав для примусового стягнення Вищевказані доводи представника відповідача не можуть прийматись судом до уваги з огляду на наступне.

Позивачка не заперечує, що відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, про що вона зазначила у позовній заяві. Проте, останній раз відповідач перерахував кошти на утримання дитини у липні місяці 2025 року і з зазначеного часу вона ніякої допомоги не отримувала, що і змусило її звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з нього аліментів. Таким чином, на день її звернення до суду з вищевказаним позовом домовленість між сторонами втратила свою актуальність.

В той же час зазначила, що добровільна сплата аліментів не позбавляє позивачку права звернутися до суду для примусового стягнення, оскільки вона не скасовує аліментних зобов`язань як таких. Позиція Верховного Суду у вказаних правовідносинах полягає в тому, що добровільна сплата аліментів не скасовує аліментних зобов`язань та не позбавляє права звернутися до суду для їх стягнення, якщо такого судового рішення не було раніше. Тобто, якщо батьки домовляються про сплату аліментів "на словах", а не через договір або судове рішення, це не означає, що аліментних зобов`язань не існує, і тому надалі можна звернутись до суду для їх стягнення.

Окрім цього, представник відповідача ОСОБА_5 у відзиві на позов в обґрунтування викладених обставин посилається на норми ст. 202 СК України, згідно яких повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Зазначає, що на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатна мати, ОСОБА_4 , яка є пенсіонеркою за віком, отримує від держави пенсію у розмірі 4459 грн. 37 коп., яка є її єдиним доходом, що не може забезпечити їй необхідного мінімуму для проживання, враховуючи витрати на оплату комунальних послуг, ліків та продуктів харчування, оскільки вона не має інших джерел доходу, та в силу стану здоров`я за віком потребує постійних матеріальних витрат для лікування. Вказаний розмір пенсії не може задовольнити її життєві потреби, оскільки значну їх частину вона витрачає на лікування та придбання ліків, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку і надає їй син, ОСОБА_1 . В той же час, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб станом на 2025 рік становить 2361 гривню, а розмір пенсії непрацездатної матері відповідача ОСОБА_4 яка є пенсіонеркою, становить 4459 грн. 37 коп., що майже в два рази перевищує необхідний мінімум для проживання.

Зазначила, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту матеріального утримання ним своєї матері, а також тієї обставини, що його мати потребує таку допомогу. В той же час, відповідач, посилаючись на низький дохід своєї матері, не повідомив суду тієї обставини, що у її власності є дорогий автомобіль Audi, державний номер НОМЕР_1 , а також не вказав, що у неї є чоловік, який також отримує пенсію і має у своїй власності ще один автомобіль, житло та інше майно. З огляду на зазначені обставини, прошу позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на тримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити в повному обсязі.

5.Відповідач, через свого представника ОСОБА_5 подав заперечення на відповідь на відзив по справі №585/3247/25 в якому не погодився з відповіддю на відзив та твердженнями позивача, що він не виконує своїх батьківських обов`язків. Зауважив на те, що в вересні місяці відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивачки грошові кошти на утримання дитини у сумі 8000 гривень, які позивачка повернула. Відповідач повністю виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини, регулярно сплачує грошові кошти в достатньому розмірі на картковий рахунок позивачки. В т той час як позивачка не надала суду жодного належного й допустимого доказу того, що кошти на утримання дитини не сплачуються в недостатньому розмірі і що відповідач не виконує свої зобов`язання як батько.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. В судовому засіданні представник позивача адвокат Менько Д.Д. заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

7. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував, посилаючись на відзив та заперечення на відповідь на відзив . Позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що він завжди допомагає дитині. Пояснив, що в липні місяці він не сплатив колишній дружині кошти на дитину, оскільки він отримує заробітну плату в 30-х числах місяця , і одразу ж після отримання коштів перерахував аліменти колишній дружині. Відмітив, що ОСОБА_2 , на його думку, не вміє розпоряджатись грошовими коштами, витрачає кошти, які він надає на дитину на себе , а не на потреби дитини.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін призначено до розгляду в судовому засіданні на 19 вересня 2025 року.

9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 10 червня 2023 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище чоловікові Базарний, дружині- ОСОБА_7 .(а.с.4)

11. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ( а.с.5)

12. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.6)

13. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.7)

14. З Виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 надсилав кошти з зазначенням опису платежу «для синулі і колишньої дружини «. ( а.с.21-22)

15. Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_4 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його батьками зазначені- ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ( а.с.23)

16.Згідно свідоцтва НОМЕР_5 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №412 від 2006 року квітня місяця 20 числа. ( а.с.23 на зв.)

17. Згідно довідки про доходи №162144 ОСОБА_4 перебуває на обліку в Сумському об`єднаному ПФУ в Сумській області і отримує пенсію за віком . ( а.с.24)

18. Згідно Інформації на запит №96/34552 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та до складу зареєстрованих осіб також входять ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . ( а.с.24 на зв.)

19. Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 12.09.2025 року здійснено відрахування отримувачу ОСОБА_2 грошові кошти на утримання сина ОСОБА_3 - 8000 гривень. (а.с.42-43)

V. Норми права.

20. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом......Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Статтею 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи, та справи, що виникають з трудових відносин. Частиною другою зазначеної статті передбачено , що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За вимогами п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

VI. Оцінка суду.

21. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Син проживає разом з матір`ю, тому остання має право на стягнення аліментів на утримання дитини від відповідача.

З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, принципу законності та, враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дітей є як у батька, так і у матері, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що він добровільно надає на утримання сина кошти та перебування не позбавляє права позивача звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів,а допомога матері пенсійного віку не є підставою для відмови в позові за встановлених обставин у цій справі.

Твердження відповідача про перебування на його утриманні його матері, яка є пенсіонеркою , суд також не може прийняти до уваги, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_4 є пенсіонеркою та відповідно до поданих суду доказів отримує пенсію, тобто має власні кошти на своє утримання.

VІІ. Розподіл судових витрат.

15. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 968,96грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,-

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,- задовольнити.

2.Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня подання позову до суду - 25 серпня 2025 року і до повноліття сина.

3. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

4. Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави- 968,96 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ