Справа № 172/1709/24
У Х В А Л А

10.09.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янченко І.Л.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Чулінін Д. Г.,

представник відповідача - адвокат Пащенко В.І. - в режимі відеоконференцзвязку;

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, яка протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року була передана для розгляду судді ОСОБА_2 .

Згідно розпорядження №129-а від 13.08.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді у відставку, дану цивільну справу було передано судді Чорній О.В.

Ухвалою суду від 15.08.2025 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В. прийняла до свого провадження дану цивільну справу, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначене на 14 год 00 хв. 10.09.2025 року.

09.09.2025 року через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача Чулініна Д.Г. надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині визнання оформленого протоколом загальних зборів членів СФГ «Росток» рішення недійсним, в якій просив:

- позов в частині визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25 жовтня 2019 року залишити без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України;

- подальший розгляд цієї цивільної справи провадити з урахуванням заяви, зареєстрованої 08 квітня 2025 року за № 3968/25-Вх, та ухвалити рішення, яким: визнати укладені Селянським фермерським господарством «Росток» додаткові угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання договорів позики № № 02/2016-2 від 05 лютого 2016 року, 02/2017-2 від 17 лютого 2017 року, 03/2017-6 від 16 березня 2017 року і 09/2017-10 від 06 вересня 2017 на умовах прощення неповернутої частини безпроцентних позик повністю недійсними внаслідок фіктивності з моменту вчинення 25 жовтня 2019 року; стягнути 400 000 гривень боргу за договором позики від 23 вересня 2019 року на користь Фермерського господарства «Росток2020» з ОСОБА_1 , визнавши пов`язану з предметом спору заяву вих. № 567 від 18 березня 2025 року про зарахування на цю суму зустрічних грошових вимог, вчинену від імені ОСОБА_1 , повністю недійсною;

- судові витрати віднести на рахунок відповідача, визнавши судовий збір справленим з усіх заявлених у цій справі вимог, що підлягають розгляду.

10.09.2025 року від представника відповідача Пащенко В.І. надійшла заява на клопотання позивача про залишення без розгляду позовних вимог в частині, якою вона просила:

- відмовити Фермерському господарству «Росток2020», в інтересах якого діє адвокат Чулінін Дмитро Григорович, у прийнятті до розгляду заяви про зменшення/ збільшення розміру позовних вимог від 07.04.2025 у справі № 172/1709/24 (вх. 3968/25-Вх від 08.04.2025);

- повернути Фермерському господарству «Росток2020» заяву про зменшення/ збільшення розміру позовних вимог від 07.04.2025 у справі № 172/1709/24 (вх. 3968/25-Вх від 08.04.2025).

Свою позицію представник відповідача мотивувала тим, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 229/1026/21, провадження № 14-205цс21, наголошено: «До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (частина третя статті 49 ЦПК України). Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20, а також постанові від 14.06.2023 у справі № 348/1057/15-ц, провадження № 61 4428св23 зазначив про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог. З аналізу змісту поданої представником позивача заяви від 07.04.2025 «про зменшення/збільшення розміру позовних вимог» не вбачається зміни (збільшення або зменшення) у цифровому еквіваленті розміру позовних вимог, оскільки вони як були визначені у розмірі 400 000,00 грн., так і залишились, у зв`язку з чим подана заява не є заявою про зменшення/ збільшення розміру позовних вимог в розумінні вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Отже, подана заява від 07.04.2025 (вх. 3968/25-Вх від 08.04.2025) по своїй суті є заявою про зміну предмету та підстав позову, оскільки позивачем змінюється, як обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, так і нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що є недопустимим.

В судовому засіданні представник позивача Чулінін Д.Г. підтримав своє клопотання, пославшись на ч. 3 ст. 264 ЦПК України та пояснивши, що подана заява дійсно не є заявою про збільшення/зменшення позовних вимог, але формат подачі таких клопотань через систему «Електронний суд» не дає змоги точно визначити їх правову природу в цій системі.

Представник відповідача Пащенко В.І. підтримала раніше подану нею заяву та просила повернути заяву позивачу як таку, що не відповідає вимогам ЦПК; також не заперечувала щодо залишення позову в частині без розгляду.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 , якою позивач просив:

- визнати оформлене протоколом №5 рішення загальних зборів членів СФГ «Росток» в частині анулювання (пробачення) боргів ОСОБА_1 та укладені СФГ «Росток» додаткові угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання договорів позики №№ 02/2016-2 від 05.02.2016, 02/2017-2 від 17.02.2017, 03/2017-6 від 16.03.2017, 09/2017-10 від 06.09.2017 на умовах прощення неповернутої частини безпроцентних позик повністю недійсними внаслідок фіктивності з моменту вчинення 25.10.2019 року;

- стягнути 400 000,00 грн. боргу за договором позики від 23.09.2019 року з ОСОБА_1 на користь ФГ «Росток 20202»;

- судові витрати віднести на рахунок відповідача.

07.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Чулініна Д.Г. надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог в порядку ст. ст. 49, 264 ЦПК України, якою представник позивача просив:

- подальший розгляд цивільної справи провадити з урахуванням цієї заяви;

- вирішити справу в межах заявлених вимог, без визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25 жовтня 2019 року, у зменшеному розмірі немайнових вимог, а саме: визнати укладені Селянським фермерським господарством «Росток» додаткові угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання договорів позики №№ 02/2016-2 від 05 лютого 2016 року, 02/2017-2 від 17 лютого 2017 року, 03/2017-6 від 16 березня 2017 року і 09/2017-10 від 06 вересня 2017 на умовах прощення неповернутої частини безпроцентних позик повністю недійсними внаслідок фіктивності з моменту вчинення 25 жовтня 2019 року;

- стягнути 400 000 гривень боргу за договором позики від 23 вересня 2019 року на користь Фермерського господарства «Росток2020» з ОСОБА_1 , визнавши пов`язану з предметом спору вчинену в його інтересах заяву вих.№ 567 від 18 березня 2025 року про зарахування зустрічних грошових вимог на цю суму повністю недійсною.

Заява мотивується тим, що 01 квітня 2025 року загальні збори членів (власників) ФГ "РОСТОК 2020" своїм рішенням за протоколом № 2/25 (у додатку), виходячи з своєї компетенції вищого органу позивача відповідно до свого Статуту, в порядку самозахисту від несприятливих наслідків оспорюваного рішення для своєї господарської діяльності згідно ст. 19 ЦК України скасували повністю оформлене протоколом № 5 загальних зборів членів СФГ «Росток» рішення від 25 жовтня 2019 року про анулювання (пробачення) боргів, позбавивши його юридичної сили з безповоротним припиненням чинності. Позивач зазначає у заяві, що за відомостями ГУ ДПС в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 так і не скористався оформленим протоколом № 5 загальних зборів членів СФГ «Росток» рішенням від 25 жовтня 2019 року і його ніколи фактично не виконував, як не виконувалося це рішення і позивачем, внаслідок чого після втрати своєї юридичної сили перестало представляти для позивача законний інтерес в усуненні сумнівів навколо його чинності для відносин позивача і відповідача у цій справі. Враховуючи втрату інтересу позивачем до оспорювання скасованого рішення загальних зборів членів СФГ «Росток», оформленого протоколом № 5 від 25 жовтня 2019 року, тоді як необхідні передумови до його скасування за висновками Верховного Суду України у п. 24 постанови Пленуму № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не зачіпають підстав оспорювання дійсності укладених за позивача додаткових угод про розірвання договорів позик, позивач вважає для себе за можливе не підтримувати свої вимоги в частині оспорювання рішення загальних зборів членів СФГ «Росток», виключивши їх для зменшення розміру позовних вимог відповідно до ст. 49 ЦПК України.

Окрім того, позивач зазначає, що 27 березня 2025 року в інтересах ОСОБА_3 представник відповідача ОСОБА_4 поштою вручила позивачу лист вих.№ 567 від 18 березня 2025 року з повідомленням про зарахування заборгованості ОСОБА_1 на суму 400 000 гривень позики за договором від 23 вересня 2019 року в рахунок заліку його зустрічних однорідних вимог в розмірі 1 788 067 грн 47 коп., нібито, безпідставно збережених позивачем. Зарахування зустрічних вимог, якщо здійснюється за заявою однієї із сторін відповідно до ч. 2 ст. 601 ЦК України, в судовій практиці визнається одностороннім правочином і може визнаватися недійсним за загальними правилами для спростування презумпції його правомірності за ст. 204 ЦК України.

Вважає, що в листі від 18 березня 2025 року за вих.№ 567 одностороння заява від імені ОСОБА_1 про зарахування свого боргу заліком вимог з натуральних зобов`язань викладена без додержання вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, на підставі чого така заява про зарахування зустрічних однорідних вимог підлягає визнанню недійсною згідно ст. 215 цього Кодексу, як така, що її зміст суперечить закону

Враховуючи, що на момент пред`явлення у жовтні 2024 року позову про присудження заявник за всіма наведеними обставинами не міг знати про імовірність вчинення відповідачем зарахування пред`явленої до стягнення грошової вимоги, з приводу чого наміри висловлені тільки у заявах по суті цієї справи, а саме зарахування використане відповідачем як спосіб захисту (відводу) від позову (exceptio), вимоги про недійсність ще невчиненого правочину позивач не міг включити до позовної заяви з незалежних від себе причин, а тому до закінчення підготовчого провадження, користуючись своїми процесуальними правами на загальних засадах змагальності і диспозитивності на цій стадії процесу, належить в порядку ч. 3 ст. 199 та ч. 3 ст. 264 ЦПК України заявити про недійсність повністю пов`язаного з предметом спору правочину зарахування зустрічних однорідних вимог, який суперечить закону.

Вказана заява про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог була подана разом із заявою від 07.04.2025 року (том 2, а.с. 23).

Як вже зазначалося, 09.09.2025 року через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині визнання оформленого протоколом загальних зборів членів СФГ «Росток» рішення недійсним, в якій просив:

- позов в частині визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25 жовтня 2019 року залишити без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України;

- подальший розгляд цієї цивільної справи провадити з урахуванням заяви, зареєстрованої 08 квітня 2025 року за № 3968/25-Вх, та ухвалити рішення, яким: визнати укладені Селянським фермерським господарством «Росток» додаткові угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання договорів позики № № 02/2016-2 від 05 лютого 2016 року, 02/2017-2 від 17 лютого 2017 року, 03/2017-6 від 16 березня 2017 року і 09/2017-10 від 06 вересня 2017 на умовах прощення неповернутої частини безпроцентних позик повністю недійсними внаслідок фіктивності з моменту вчинення 25 жовтня 2019 року; стягнути 400 000 гривень боргу за договором позики від 23 вересня 2019 року на користь Фермерського господарства «Росток2020» з ОСОБА_1 , визнавши пов`язану з предметом спору заяву вих. № 567 від 18 березня 2025 року про зарахування на цю суму зустрічних грошових вимог, вчинену від імені ОСОБА_1 , повністю недійсною;

- судові витрати віднести на рахунок відповідача, визнавши судовий збір справленим з усіх заявлених у цій справі вимог, що підлягають розгляду.

10.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідачки Пащенко В.І. надійшла заява на клопотання позивача про залишення без розгляду позовних вимог в частині, в якій представник просила:

- вирішити питання про залишення без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позову Фермерського господарства «Росток2020» до ОСОБА_1 у справі № 172/1709/24 в частині визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25.10.2019;

- у випадку залишення без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позову Фермерського господарства «Росток2020» до ОСОБА_1 у справі № 172/1709/24 в частині визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25.10.2019, не розглядати заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 172/1709/24 в частині позовних вимог, яка направлена його представником адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною до Покровського районного суду Дніпропетровської області 02.09.2025 (вх. № 10141/25-Вх від 03.09.2025), вважаючи її відкликаною.

Також 10.09.2025 року від представника відповідача Пащенко В.І. через систему «Електронний суд» надійшла заява на клопотання позивача про залишення без розгляду позовних вимог в частині, якою вона просила:

- відмовити Фермерському господарству «Росток2020», в інтересах якого діє адвокат Чулінін Дмитро Григорович, у прийнятті до розгляду заяви про зменшення/ збільшення розміру позовних вимог від 07.04.2025 у справі № 172/1709/24 (вх. 3968/25-Вх від 08.04.2025);

- повернути Фермерському господарству «Росток2020» заяву про зменшення/ збільшення розміру позовних вимог від 07.04.2025 у справі № 172/1709/24 (вх. 3968/25-Вх від 08.04.2025).

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому судовому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви (п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Відповідно до норм п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач до закінчення підготовчого судового засідання має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Як зазначає у своїй постанові Верховний Суд у складі ОП КЦС від 01.11.2021 року у справі № 405/3360/17 позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення у справі, суд, за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний із предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із не залежних від нього причин.

Аналізуючи подані сторонами заяви та клопотання, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні підлягають дослідженню всі обставини справи, на які посилаються сторони, у тому числі, питання які стосуються укладення, дійсності та розірвання договорів позики на підставі яких заявлені позовні вимоги про стягнення боргу, а також питання щодо дійсності заяви про зарахування зустрічних позовних вимог, оскільки саме від встановлення всіх цих обставин залежить ухвалення рішення по суті, зокрема, в частині стягнення боргу.

Суд не вбачає процесуальних порушень з боку позивача при поданні клопотань від 07.04.2025 року та 09.09.2025 року, погоджується з тим, що в силу правових приписів ч.3 ст. 264 ЦПК позивач має право скористатися таким способом правового захисту.

Суд також зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що заяви (клопотання) представника позивача від 07.04.2025 та 09.09.2025 року підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.13, 49, 84, 189, 197, 257, 260, 263, 264 ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_5 задовольнити.

Цивільний позов Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в частині визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25 жовтня 2019 року залишити без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Прийняти до розгляду заяви представника позивача Чулініна Д. від 07.04.2025 року, 09.09.2025, якими він просить:

- визнати укладені Селянським фермерським господарством «Росток» додаткові угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання договорів позики № № 02/2016-2 від 05 лютого 2016 року, 02/2017-2 від 17 лютого 2017 року, 03/2017-6 від 16 березня 2017 року і 09/2017-10 від 06 вересня 2017 на умовах прощення неповернутої частини безпроцентних позик повністю недійсними внаслідок фіктивності з моменту вчинення 25 жовтня 2019 року;

- стягнути 400 000 гривень боргу за договором позики від 23 вересня 2019 року на Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.09.2025 2 користь Фермерського господарства «Росток2020» () з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнавши пов`язану з предметом спору заяву вих. № 567 від 18 березня 2025 року про зарахування на цю суму зустрічних грошових вимог, вчинену від імені ОСОБА_1 , повністю недійсною та проводити подальший розгляд справи з урахуванням змісту цих заяв в частині заявлених позовних вимог.

Заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 172/1709/24 в частині позовних вимог про визнання недійсним оформленого протоколом № 5 загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» рішення від 25.10.2019, яка направлена його представником адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною до Покровського районного суду Дніпропетровської області 02.09.2025 (вх. № 10141/25-Вх від 03.09.2025 вважати відкликаною.

Ухвала в частині залишення частини позовних вимог без розгляду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, в іншій частині ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, проте заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 10.09.2025 року.

Суддя О.В. Чорна