Справа № 243/7154/25
Провадження № 2/243/1735/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Рудь Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_2 , та сестрою позивача ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , мати позивача ОСОБА_1 , бабуся позивача ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 та спадкодавці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0315, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Після відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину та отримав свідоцтво на право на спадщину за законом на 1/24 частку вищевказаного житлового будинку. Після відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину та отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом на 22/24 частку вищевказаного житлового будинку. Також 1/24 частка зазначеного житлового будинку належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Слов`янського міського народного суду Донецької області від 16 жовтня 1989 року, справа № 2-1876-89, дата реєстрації в КП «Бюро технічної інвентаризації» 15 лютого 1990 року, номер запису 5383 у реєстровій книзі 50а сторінка 192. Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0315 належить позивачу ОСОБА_1 та спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них. Враховуючи, що за життя спадкодавцями земельної ділянки договір про поділ земельної ділянки, договір визначення частки у спільній сумісній власності між співвласниками не укладався, позивач ОСОБА_1 18 червня 2024 року отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачи свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки від державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. Враховуючи, що на вказаній земельній ділянці розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належить повністю позивачам на праві спільної сумісної часткової власності, позивачі мають право оформити спадкові права та право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0315. У зв`язку із чим, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на частки земельної ділянки загальною площею 0,0992 га, кадастровий №:01:002:0315, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в таких розмірах: 22/24 частки земельної ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/24 частку земельної ділянки на підставі рішення Слов`янського міського народного суду Донецької області від 16 жовтня 1989 року по справі № 2-1876-89. В свою чергу, позивач ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/24 частку земельної ділянки загальною площею 0,0992 га, кадастровий № :01:002:0315, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду письмові заяви, згідно яких просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.05.2017, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Слов`янськ Донецької області, в Україні.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Слов`янськ Донецької області, в Україні.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16.07.2025, Витягом з ДРАЦС № 0 від 16.07.2025, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 26.10.2023.

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 20.11.1973.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 01.05.2025 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- ДН № 144102 виданого 30.10.2000 на підставі рішення виконкому Слов`янської міської Ради народних депутатів від 15.09.1999 №387/2, земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0315, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 та спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них.

Як вбачається з свідоцтва про право власності за законом, виданого 30.04.2025 приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. за реєстровим № 1836, та Витягу з Державного реєстру речових прав № 424747682 від 30.04.2025 ОСОБА_2 успадкував після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 1/24 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності за заповітом, виданого 18.06.2024 державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. за реєстровим № 1-544, та Витягу з Державного реєстру речових прав № 383376074 від 18.06.2024, ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 22/24 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії рішення Слов`янського міського народного суду Донецької області від 16.10.1989 у справі № 2-1876-89, позивачу ОСОБА_1 також належить на праві власності 1/24 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 151/2017, які були витребувані судом у приватного нотаріуса Панченко А.В., позивач ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцем, який прийняв спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші спадкоємці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовились від спадщини на користь позивача ОСОБА_2 , про що надали нотаріусу відповідні заяви.

Згідно копії матеріалів спадкової справи № 93/2024, які були витребувані судом з Першої слов`янської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем, яка прийняла спадщину за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 немає.

Разом з тим, постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. № 649/01-32 від 18.06.2024, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки долі, які належать спадкодавцю ні в державному акті про право власності на земельну ділянку не зазначено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом».

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п. 5 ст. 89 Земельного кодексу України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до статті 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно ч. 16 ст. 120 ЗК України, предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідно до цивільного законодавства позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці за заповітом та за законом, після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняли спадщину щодо всього майна спадкодавців у тому числі щодо спірної земельної ділянки, однак позбавлені можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки вона перебуває у спільній власності позивача ОСОБА_1 та спадкодавців ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а частки у праві спільної власності на земельну ділянки за життя спадкодавців визначені не були. Позивачами доведено їх право власності на земельну ділянку у відповідних частках. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутні. Визначити частки у праві спільної власності на спірну земельну ділянку у позасудовому порядку на даний час неможливо через смерть спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Таким чином, позивачі позбавлені можливості отримати у спадщину майно в порядку спадкування у позасудовому порядку, що порушує їх права власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивачів шляхом визнання за кожним з позивачів права власності на земельну ділянку у відповідних частках, які їм належать, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 355, 357, 370, 392, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 22/24 частки земельної ділянки загальною площею 0,0992 га, кадастровий №:01:002:0315, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Слов`янського міського народного суду Донецької області від 16 жовтня 1989 року по справі № 2-1876-89 право власності на 1/24 частку земельної ділянки загальною площею 0,0992 га, кадастровий № :01:002:0315, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/24 частку земельної ділянки загальною площею 0,0992 га, кадастровий № :01:002:0315, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін