Провадження №2/760/3103/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:
головуючого- судді - Усатової.А.
за участю секретаря - Омельяненко С.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Леськівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд
Позивач звернувся до суду з позовом і просить:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі записів актів цивільного стану про народження 31.01.2023 зроблено відповідний запис №31, батьком якої є ОСОБА_1 .
Вказано, що відповідач покладені на нього обов?язки щодо виховання та утримання дитини - не виконує, та не надав підтвердження поважних причин, через які він не забрав дитину з пологового відділення.
Зазначено, що 18.01.2023 працівниками КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобіської сільської ради Засухою Л. В., Шутяєвою Т. П. в присутності начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради Рябко Н.В., фахівця із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Богуцькою Г.І. та поліцейським офіцером громади ОСОБА_5 складено акт закладу охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (мати або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров?я у зв?язку з написанням матір?ю заяви про відмову забрати дитину з пологового будинку.
Вказано, що дитина народжена в шлюбі відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.05.2022. Місце перебування батька на момент народження дитини, зі слів матері, ОСОБА_6 , було невідомо, ймовірно він перебував у 3СУ.
Зазначено, що службою у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради разом з поліцейським офіцером громади ОСОБА_5 здійснено заходи, щодо захисту прав та законних інтересів дитини та заходи щодо встановлення відомостей про батька дитини, його місця проживання та повідомлення про обов`язок забрати дитину.
25.01.2023 на адресу батька АДРЕСА_1 рекомендованим листом було надіслано повідомлення № 12/01-18 про обов?язок забрати дитину та наслідки відмови.
Зазначено, що відповідно до інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.03.2023 №6/14/795 будь-які відомості щодо проходження військової служби відповідачем в ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.
Також зазначено, що за допомогою соціальної мережі facebook поліцейському офіцеру громади ОСОБА_5 вдалось відшукати особу, яка ймовірно є ОСОБА_1 дізнавшись його мобільний телефон ОСОБА_5 повідомив його про те, що його дружина відмовилась забрати їхню дитину з пологового будинку та про його обов?язок забрати дитину, чи повідомити своїх рідних, які теж мають право це зробити. Проте ні батько ні інші його рідні не звернулись ні до Служби ні до органу опіки та піклування Леськівської сільської ради з заявою про передачу дитини. За допомогою застосунку Messenger - Facebook начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради особі, яка ймовірно є ОСОБА_1 повідомлялось про перелік документів та обставини за яких батько міг би забрати дитину яка вже на той час перебувала під опікою. Проте за 6 місяців батьком не було надано жодних підтверджуючих документів його особи чи документів, які б підтверджували поважні причини залишення дитини в пологовому будинку та без батьківського піклування.
Вказано, що реєстрація народження малолітньої дитини була здійснена начальником служби відповідно до рішення виконавчого комітету Леськівської сільської ради від 27.01.2023 №04 «Про реєстрацію народження покинутої новонародженої дитини».
16.03.2023 виконавчим комітетом Леськівської сільської ради прийнято рішення №21 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 ».
28.04.2023 рішенням виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №36 «Про призначення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 » дитина була влаштована в сім?ю опікунів.
Зазначено, що ОСОБА_1 з січня 2023 року до служби у справах дітей чи органу опіки та піклування Леськівської сільської ради чи старости Чорнявського старостинського округу із заявою про повернення дитини не звертався, долею дитини не цікавився.
Вказано, що 07.07.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Леськівської сільської ради №08 розглянуто питання «про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » у зв?язку із тим що він не забрав дитину з пологового будинку і без поважної причини протягом 6 місяців не виявляв щодо неї батьківського піклування. На відповідному засіданні батько дитини був відсутній, за п?ять днів до засідання на адресу реєстрації батька надіслано рекомендований лист з повідомленням про розгляд відповідного питання та повідомлено про наслідки відсутності його на засіданні комісії. До моменту розгляду зазначеного питання громадянин ОСОБА_1 не вживав жодних заходів для налагодження стосунків зі своєю донькою, не піклувався про здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не займався ії вихованням та не утримував, не цікавився її місцем знаходження, не турбувався про стан дитини.
Також вказано, що відповідно до рішення виконавчого комітету Великохутірської Сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 36 «Про призначення опіки над дитиною, яка залишилась без батьківського піклування, ОСОБА_7 » дитина проживає в сім?ї опікунів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 за адресою с. Безбородьки, Золотоніського району, Черкаської області.
Враховуючи викладене, ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дитини, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою судді від 12.09.2023 було роз`єднано у самостійні провадження вимоги позовної заяви Органу опіки та піклування Леськівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Виділено в самостійне провадження вимоги позовної заяви Органу опіки та піклування Леськівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Ухвалою судді від 09.11.2023 в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.
На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.
Ухвалою суду від 04.03.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Судова повістка яка направлялась за місцем його реєстрації повернулась до суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Також про судове засідання відповідач повідомлений SMS - повідомленням на номер телефону, зазначений у позовній заяві.
Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з д ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданому 31.01.2023 Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано 10.05.2022 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , актовий запис № 450.
Відповідно заяви про відмову забрати дитину з пологового будинку від 18.01.2023, вбачається, що ОСОБА_6 відмовилась забрати свою дитину жіночої статі із Черкаської центральної районної лікарні, у зв`язку з тим, що немає бажання її забирати та виховувати.
18.01.2023 працівниками КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобіської сільської ради ОСОБА_10 , Шутяєвою Т. П. в присутності начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради Рябко Н.В., фахівця із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Богуцькою Г.І. та поліцейським офіцером громади Савченком В. В., складено акт про те, що 18.01.2023 о 13:00 год. матір ОСОБА_6 відмовилась забрати дитину жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням виконавчого комітету Лесківської сільської ради від 27.01.2023 № 04 «Про реєстрацію народження покинутої новонародженої дити» уповноважено Службу у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради звернутися із заявою про реєстрацію новонародженої покинутої дитини до Черкаського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). При реєстрації народження покинутої новонародженої дитини в актовому записі про народження вказати дані дитини: ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - Україна, Черкаська область, Черкаський район, с. Чорнявка. Матір?ю дитини записати: ОСОБА_6 , громадянку України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 . Батьком дитини записати: ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_11 від 09.03.2023 №6/14/795 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в межах компетенції проведено перевірку перебування на військовому обліку військовозобов?язаного в районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_8 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно доповідей начальників районних (об?єднаного міського) ТЦК та СП, начальників ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку військовозобов?язаних запасу в районних (об?єднаному міському) ТЦК та СПІ, ІНФОРМАЦІЯ_10 не перебував та не перебуває. Після затвердження Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації до Збройних Сил України або інших військових формувань районними (об?єднаним міським) ІНФОРМАЦІЯ_11 не призивався. Будь-які відомості щодо проходження військової служби даним громадянином в ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.

Рішенням виконавчого комітету Лесківської сільської ради від 16.03.2023 № 21 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 » надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначено сімейну форму влаштування - опіка (піклування) до набуття дитиною правових підстав на усиновлення.

Рішенням Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 28.04.2023 №36 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3 » встанволено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3 громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , жительку с. Безбородьки Золотоніського району Черкаської області.

Згідно висновку виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 25.07.2023, орган опіки та піклування Леськівської сільської ради, вважає доцільним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із тим, що він не забрав дитину з пологового будинку і без поважних причин протягом 6 місяців не виявляв щодо неї батьківського піклування.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У ч. 5 ст. 23 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 визначає, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленого батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та координації діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на службу у справах дітей та сім`ї районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських. Селищних рад об`єднаних територіальних громад.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про органи та служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», п. 10 ч. 5 Типового положення про службу у справах дітей районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 року № 1068, служби у справах дітей мають право представляти у разі необхідності інтереси дітей в судах.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що дії відповідача свідчать про те, що він неналежним чином виконував та виконує свої батьківські обов`язки щодо дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі в її вихованні та матеріально не забезпечує.

Відповідно до ч.ч.1, 2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 травня 2020 року в справі № 641/2867/17-ц, тлумачення п.2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як зазначено в вище приведеній постанові Пленуму зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З точки зору ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Верховний Суд зазначає, що суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Як встановлено судом, відповідач не піклується про свою дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не має наміру займатися її вихованням, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Відповідач не з`явився до суду, не надав відзив, зазаначеного у позові не спростував.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача на корить держави підлягає стягненню по 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 150, 155, 164,165,167, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ( НОМЕР_4 ), РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А.Усатова