Справа № 162/738/25
Провадження № 2/162/278/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 вересня 2025 року селище Любешів Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д.,

за участі секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

І.Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до Любешівського районного суду Волинської області 15 липня 2025 року.

Ухвалою від 18 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 14 серпня 2025 року.

Відповідач письмових заяв по суті справи не подав.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Підготовче провадження закрито 14 серпня 2025 року з призначенням справи до судового розгляду на 04 вересня 2025 року.

На розгляд справи сторони не з`являлися. Представник позивача адвокат Федчик С.В. подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, не заперечив проти заочного її розгляду.

Ухвалою від 04 вересня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2023 року надала у борг відповідачу 10 тисяч доларів США та 3 тисячі євро. ОСОБА_2 зобов`язався повернути позичене до 30 квітня 2024 року та сплатити відсотки у сумі 1 тисяча доларів США та 300 євро. На підтвердження цього відповідач надав письмову розписку. Оскільки в оговорені строки боржник свого зобов`язання не виконав, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь вказані суми.

Позивач також просить стягнути з відповідача нараховані у порядку статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК) 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання з 01 травня 2024 року по 10 липня 2025 року у сумі 357 доларів США та 107,1 євро.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: 6408,44 гривень судового збору та 4500 гривень на правничу допомогу.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 будь-яких заяв по суті справи не подав.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

З боргової розписки від 30 жовтня 2023 року слідує, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 10 тисяч доларів США та 3 тисячі євро. ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг до 30 квітня 2024 року та сплатити відсотки у сумі 1 тисяча доларів США та 300 євро(а.с. 9).

V. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1046 ЦК визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою у момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка визначена у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц позичальник, отримавши позику в іноземній валюті, зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму коштів в цій валюті.

Враховуючи дослідженні докази, зокрема письмову розписку ОСОБА_2 , суд доходить висновку, що відповідач порушив термін виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача про стягнення боргу за договором позики у сумі 10 тисяч доларів США та 3 тисячі євро, відсотків у сумі 1 тисяча доларів США та 300 європідлягають до задоволення.

Між тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у зв`язку із дією в Україні воєнного стану не підлягають стягненню з відповідача нараховані позивачем у порядку статті 625 ЦК 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання з 01 травня 2024 року по 10 липня 2025 року у сумі 357 доларів США та 107,1 євро.

VI. Питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 при поданні позовної заяви сплатила 6408,44 гривень судового збору. Крім цього, позивач понесла 4500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК вказані витрати необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (97 % від заявлених вимог).

VIІ. Висновок суду щодо позовних вимог.

Керуючись статтями 264, 265, 282, 284 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 борг відповідно до договору позики від 30 жовтня 2023 рокуу сумі 11000 (одинадцять тисяч) доларів США та 3300 (три тисячі триста) євро, з яких 10000 (десять тисяч) доларів США та 3000 (три тисячі) євро сума позики, 1000 (одна тисяча) доларів США та 300 (триста) євро відсотки.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення у порядку статті 625 Цивільного кодексу України 357 (трьохсот п`ятдесяти семи) доларів США та 107 (ста семи) євро 10 євроцентів трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання у період з 01 травня 2024 року по 10 липня 2025 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 6216 (шість тисяч двісті шістнадцять) гривень 19 копійок судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 4356 (чотири тисячі триста п`ятдесят шість) гривень судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_1 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук