Справа № 756/102/25
Провадження № 2/756/1928/25
оболонський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

19 вересня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ." про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив:

- стягнути з відповідача матеріальну шкоду (страхове відшкодування) у розмірі 32 000 грн;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн;

- стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 11 326,98 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.03.2021 о 15 год 20 хв сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля «RENAULT LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «HYUNDAI і20», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . За твердженням позивача, ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , яка визнала свою провину у спільно складеному повідомленні про ДТП (європротоколі). Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у відповідача - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.».

Позивач наголосив, що 15.03.2021 він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Для визначення розміру збитків він замовив експертну оцінку, вартість якої склала 2 500 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля, згідно зі звітом, - 29 033,87 грн. У зв`язку з невиплатою відшкодування, позивач самостійно оплатив ремонтні роботи на суму 29 500 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, на думку позивача, становить 32 000 грн.

Позивач зауважив, що відповідач у встановлений законом строк не виплатив страхове відшкодування. Попереднє звернення позивача до суду з позовом до винуватця ДТП було відхилено, оскільки суди дійшли висновку, що належним відповідачем є страхова компанія.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував штрафні санкції (пеню, 3% річних та інфляційні втрати) на загальну суму 11 326,98 грн.

Крім того, позивач вказав на заподіяння йому моральної шкоди, яка полягала в душевних стражданнях через пошкодження майна, необхідність самостійно шукати кошти на ремонт, що порушило звичний уклад життя його сім`ї та призвело до напружених стосунків у родині. Моральну шкоду він оцінив у 20 000 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 13.03.2021 о 15:20 у м. Києві по вул. Русанівська набережна, 2, сталася ДТП за участю автомобіля «RENAULT LOGAN», що належить ОСОБА_1 , та автомобіля «HYUNDAI і20» під керуванням ОСОБА_2 . Обставини ДТП та визнання вини водієм ОСОБА_2 підтверджуються повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) від 13.03.2021.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», що підтверджується полісом обов`язкового страхування № 142656553.

15.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією заяви.

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 164/03-21 від 30.03.2021, складеним ТОВ «Клевер Експерт», вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 29 033,87 грн. Вартість послуг з проведення оцінки склала 2 500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 211 від 21.10.2021.

Позивач самостійно оплатив відновлювальний ремонт автомобіля на суму 29 500 грн, що підтверджується заказом-нарядом № 4 від 25.05.2021 та актом приймання-передачі виконаних робіт № 4 від 25.05.2021.

Таким чином, загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, згідно з наданими розрахунками, становить 32 000 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09.05.2023 у справі № 636/5096/21 та постановою Харківського апеляційного суду від 25.12.2023 встановлено, що обов`язок з відшкодування шкоди покладається на страхову компанію - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.».

Відповідач не виплатив страхове відшкодування у встановлений законом строк.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позивачу, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача.

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого.

У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого.

Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Як визначено ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування 15.03.2021, втім, станом на час розгляду справи доказів виконання обов`язку з його виплати відповідачем суду не надано.

Крім того, позивач просить суд стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на свою користь 3% річних від простроченої суми у розмірі 913 грн; інфляційні втрати у розмірі 2 066,80 грн, а також пеню в розмірі 8 347,18 грн за прострочення виплати страхового відшкодування.

Крім цього, стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом викладених норм правовідношення, в якому страховик, у разі настання страхового випадку, зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, на суму якого у разі прострочення його виконання страховиком нараховуються суми, передбачені законом і договором страхування (зокрема, пеня, 3 % річних, інфляційні втрати).

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06 червня 2012 року у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 910/17993/15, від 28 лютого 2018 року у справі № 149/344/15-ц, від 06 червня 2019 року у справі № 758/8819/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 760/2905/16-ц, від 04 вересня 2019 року у справі № 280/2625/13-к, від 16 жовтня 2019 року у справі № 452/3519/15.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18).

Беручи до уваги, що страховиком ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» повідомлено позивача про прийняття відповідного рішення про виплату страхового відшкодування листом від 09.09.2021, проте з того часу зобов`язання не виконане, що є простроченням, суд, перевіривши розрахунок позивача, у межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про те, що з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми у розмірі 913 грн; інфляційні втрати у розмірі 2 066,80 грн.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» прострочено виплату позивачу страхового відшкодування, у межах заявлених позовних вимог, перевіривши розрахунок, зроблений позивачем, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 8 347,18 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відносини між сторонами регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який визначає випадки та підстави відшкодування страховиком моральної шкоди.

Так, відповідно п. 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно зі ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Судом не встановлений факт завдання шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП, а тому відсутні підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача підлягає стягненню 828,81 грн (68,42% від 1211,40 грн).

Решта суми судового збору у розмірі 3028 грн підлягає поверненню позивачу як зайво сплачений, оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у грошовому вимірі належать до позовних вимог майнового характеру, за які розмір судового збору становить 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які сплачені позивачем у відповідному розмірі (1211,40 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ." на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 32 000 грн, 3% річних у розмірі 913 грн; інфляційні втрати у розмірі 2 066,80 грн, пеню в розмірі 8 347,18 грн, судовий збір у розмірі 828,81 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору у розмірі 3028 грн, сплаченого згідно з квитанцією № 6353-2133-1348-9928 від 19.12.2024.

В решті позовних вимог відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ.", , адреса: 04210, м. Київ, проспект Володимира Івасюка, 4, корпус 6-А.

Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Андрій ПУКАЛО