Справа № 497/800/25
Провадження № 2/497/721/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

за участю: представника позивача - Деревенського І.Ю.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у загальному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_1 , про надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року представник позивача - адвокат Деревенський І.Ю. звернувся до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким надати позивачу ОСОБА_3 строк - три місяці після набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що після смерті брата відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, про яке їй відомо не було, тому вона не звернулася своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У другій половині 2023 року їй стало відомо про наявність спадкового майна померлого брата, і через непрацюючі реєстри нерухомості у зв`язку з війною, вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 28.11.2023 року, але листом нотаріуса від 28.11.2023 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що позивачка пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважної причини, оскільки їй невідомо було про наявність спадкового майна, непрацюючі реєстри нерухомості під час війни та хворобу позивачки, тому звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 10.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

16.07.2025 року відповідачка ОСОБА_1 надала до суду відзив, яким з позовом не погодилася, оскільки являється дружиною померлого ОСОБА_4 , і своєчасно протягом шести місяців звернулася до суду із заявою про прийняття спадщини. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачка є спадкоємцем другої черги, з моменту смерті ОСОБА_4 пройшло майже 3,5 роки, та жодні поважні причини, зазначені позивачкою не підтверджені доказами.

Ухвалою суду 22.07.2025 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_5 позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наявність поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_1 , та її представник - адвокат Цоєва В.В. в судовому засіданні зачерпували проти позову, посилаючись на відсутність поважних причин пропуску строку, і відповідачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка своєчасно прийняла спадщину.

Представник відповідача - Городненської сільської ради Болградського району Одеської області надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши позиції сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.03.2022 року, яке видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болграді Одеської області (а.с.11).

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на момент смерті майно, в тому числі на частину 1/5 частину (як члена колгоспного двору) житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Одеської області від 10.11.2023 року за № 185/0216 , та копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 17, 20-28)

Позивачка по справі ОСОБА_3 являється сестрою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , яке видане 16.04.1960 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 04.03.2014 року (а.с.12-14).

При зверненні позивачки ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Ажинтарева В.В., їй листом за вих.№215/02-14 від 28.11.2023 року, було роз`яснено, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.15).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 10.11.2023 року за № 183/0276-10-17, померлий ОСОБА_4 був зареєстрований в домоволодінні АДРЕСА_1 , і на час його смерті жодних осіб за цією адресою зареєстровано не було (а.с. 16).

Крім цього, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 являється дружиною померлого ОСОБА_4 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 26.05.2022 року), яка відповідною заявою про прийняття спадщини № 210 30.08.2022 року звернулася до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Ажинтарева В.В. (спадкова справа № 106/2022).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Як вбачається з позовної заяви, позивачка посилається на те, що вона є сестрою померлого ОСОБА_4 та не знала про наявність спадкового майна після його смерті, а дізналася про таке майно лише у першій половині 2023 року. Разом з тим, позивачем не зазначено, та не надано відповідних підтверджень яким чином вона дізналася про наявність спадкового майна.

Посилання представника на той факт, що позивачка багато хворіла, що було перешкодою на її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд сприймає критично, оскільки відповідно до медичної довідки наданою до позову від 31.03.2025 року, вбачається, що в шестимісячний строк після смерті спадкодавця, позивачка зверталася до лікаря лише 16.03.2022 року.

Загально відому причину - непрацюючі реєстри нерухомості під час першого року війни, на яку посилається позивач як на поважну причину пропуску строку, суд також оцінює критично, оскільки позивачем не доведено, що про наявність спадкового майна померлого їй стало відомо саме з реєстру прав нерухомого майна.

Згідно змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а саме об`єктивність цих причин, що пов`язана з непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222, 1272, 1262 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_1 , про надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца