Справа № 485/1336/25
Провадження № 2/485/591/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (далі ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27 лютого 2020 року між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №501241212, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 23 130,00 грн, строком користування 24 місяці. Також, за умовами кредитного договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 22,99% річних, тип ставки - фіксована.

20 вересня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20 вересня 2021 року обліковується заборгованість в розмірі 31 920,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 920,75 грн визнав. Разом з відзивом подав клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, яке обгрунтував тим, що заявлений розмір 9200,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним ціні позову, складністю справи, яка є типовою і малозначною, зокрема час та обсяг роботи адвоката не відповідає підготовці до типового судового порядку для стягнення заборгованості. Крім того, заявлений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає принципу справедливості, так як становить розмір, який більше місячної мінімальної заробітної плати /а.с.42-44/.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача Євтодьєв А.О. подав заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (Вх.№5771/25-вх. від 15.07.2025).

Відповідач ОСОБА_1 подав разом з відзивом заяву про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 27 лютого 2020 між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту №501241212, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії /а.с.4/.

За умовами підписаної відповідачем оферти вбачається, що сторони погодили видачу кредиту шляхом переказу коштів на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Альфа-Банк" в сумі 23 130,00 грн, зі сплатою 22,99% річних, тип процентної ставки фіксований, строком на 24 місяці, дата повернення кредиту 27 лютого 2022 року. Крім того, умовами договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,45% від суми кредиту.

В Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №501241212 від 27 лютого 2020 року, що також підписаний відповідачем, визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту від 27 лютого 2020 року /а.с.5/.

Відповідно до виписки по особовим рахункам, наданої позивачем, за розрахунковий період з 27.02.2020 по 20.09.2021, вбачається надання кредиту у розмірі 23 130,00 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 /а.с.15-18/.

З наданого ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість у розмірі 31 920,75 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 19 139,20 грн, заборгованості по відсотках у розмірі 4975,85 грн. та заборгованість за комісією з обслуговування у розмірі 7805,70 грн. /а.с.19/.

Згідно договору факторингу №3 від 20 вересня 2021 року укладеного між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", АТ "Альфа-Банк" передає (відступає) ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" за плату, а ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" приймає належні АТ "Альфа-Банк" права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між АТ "Альфа-Банк" і боржниками /а.с.8-12/.

Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №3 - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 20 вересня 2021 року та платіжного доручення №559 від 20 вересня 2021 року, ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 920,75 грн. /а.с.13,14/.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Свої зобов`язання перед банком відповідач належним чином не виконував, у результаті чого виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості та виписки за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Даний факт відповідач не заперечив, розрахунок заборгованості ним не спростовано.

У відповідності до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина 2 статті 82 ЦПК України).

У відповідності до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач докази належного виконання зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості не надала, позов визнала.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі.

За правилами частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03 липня 2024 року, укладеного з адвокатом Литвиненко О.І. та копію платіжної інструкції №4946 від 01 жовтня 2024 року про оплату витрат на правничу допомогу. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: первинна консультація 0,5 год.- 1000,00 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника по справі 2 год. - 4000,00 грн, підготовка позовної заяви 2,1 год. - 4200,00 грн.

Відповідач розмір витрат на правничу допомогу визнав частково у розмірі 2500,00 грн., зазначивши, що заявлений розмір витрет на правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн. створить для нього надмірний індивідуальний тягар, так як він отримує мінімальну заробітну плату та не має додаткового доходу.

Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 1514,00 грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 4014,00 грн., з яких 1514,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 2500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" () заборгованість за кредитним договором №501241212 від 27 лютого 2020 року станом на 20 вересня 2021 року у розмірі 31 920,75 грн. (тридцять одна тисяча дев`ятсот двадцять грн. 75 к.), з яких: 19 139,20 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4975,85 грн. - заборгованість за відсотками, 7805,70 грн. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту, а також 4014,00 грн. (чотири тисячі чотирнадцять грн. 00к.) судових витрат. з яких: 1514,00 грн - витрати зі сплати судового збору, 2500,00 - витрати на правничу допомогу.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" (), з державного бюджету України судовий збір у розмірі 1514,00 грн (тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 00к.), сплачений відповідно до платіжної інструкції №3012 від 26 червня 2025 року.

У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 15.09.2025.