ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 вересня 2025 року м. Чернівці

Справа № 727/6153/25

Провадження № 22-ц/822/808/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Литвинюк І. М., Кулянди М. І., Перепелюк І. Б.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів у цивільній справі за позовом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 липня 2025 року задоволено позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго».

На зазначене рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить долучити нові докази, а саме:

- документи, що підтверджують фінансовий і соціальний стан відповідача (копія пенсійного посвідчення, довідка про розмір пенсії);

- копію посвідчення інваліда дружини відповідача;

- письмове свідчення дружини відповідача щодо усних звернень до позивача про реструктуризацію боргу;

- довідку про розмір пенсії дружини відповідача;

- письмову заяву відповідача про відсутність юридичної підготовки;

- витяг із журналу дзвінків із юристкою позивача;

- квитанції про витрати на медицину за останні чотири місяці;

- судову повістку від 03.07.2025;

- заяву відповідача від 11.07.2025 про розгляд справи без його участі, подану до суду першої інстанції після понад годинного очікування виклику на судове засідання, яке не відбулося без попереднього повідомлення про зміну часу або скасування;

- заяву позивача від 07.07.2025 про часткову відмову від позовних вимог;

- витяги з прайс-листів юридичних послуг.

Клопотання обґрунтовано тим, що дані документи не подавалися до суду першої інстанції з підстав: що відповідач немає юридичної підготовки, його фінансовий стан є достатнім для оцінки вразливості, обмежену обізнаність відповідача про необхідність підтвердження сукупного фінансового стану сім`ї, усні домовленості з юристкою позивача будуть враховані без документального підтвердження та через обмежену обізнаність відповідача про їхню процесуальну значущість для підтвердження фінансових витрат.

Колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 704/192/18.

Крім того, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Зазначене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17.

Відповідно до частини 1-5 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до частини 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Вищенаведеними нормами закону передбачено строки подання письмових доказів до суду першої інстанції.

За приписами частини 2 статті 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі відкрито 10 червня 2025 року та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для подачі відзиву. Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження отримана ОСОБА_1 03 липня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.28).

07 липня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 у суді першої інстанції клопотань про продовження чи поновлення строку для подання доказів зазначених в клопотанні не заявляв.

Відповідач в суді першої інстанції реалізувала належні йому процесуальні права на власний розсуд та не навів у клопотанні поважних причин неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у визначений законом строк, що об`єктивно не залежали від нього.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати зазначені докази в суді першої інстанції.

Наведені заявником в клопотанні підстави для долучення доказів не свідчать про об`єктивність причин їх неподання в суді першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні, оскільки апелянтом не наведено, що з поважних причин не знав й не міг знати про існування зазначених доказів або з об`єктивних причин не міг подати їх до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 365, 367, 381 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів у цивільній справі за позовом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 липня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Литвинюк

М. І. Кулянда

І. Б. Перепелюк