Провадження № 2/727/2438/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року місто Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Танасійчук Н.М.,

з участі секретаря Кремзелюк О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить збільшити розмір аліментів визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.02.2023 року з 1/6 до всіх видів заробітку до досягнення повноліття їх неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/40/23 від 14.02.2023 присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття.

Позивач посилається на те, що на момент ухвалення рішення рівень прожиткового мінімуму та фактичні витрати на дитину були значно нижчими ніж на даний час. З моменту ухвалення рішення зросли витрати на харчування, одяг та лікування , навчання дитини .

Вказує, що з урахуванням зростання потреб дитини, зокрема у зв`язку з відвідуванням Евеліною школи фігурного катання «Аксель» та регулярною участю у спортивних змаганнях, що потребує додаткових фінансових витрат на оплату навчання, придбання спеціалізованого спортивного інвентарю та екіпірування, а також покриття витрат, пов`язаних із поїздками на змагання, істотно збільшились витрати на утримання дитини. У зв`язку з цим, відповідно до статей 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів.

На підтвердження факту збільшення витрат, які позивачка несе на утримання та розвиток доньки, до матеріалів справи додає:

-договір про надання послуг зі спортивної підготовки;

-квитанцію про оплату місячного абонементу занять у школі фігурного катання;

-банківські виписки з карткового рахунку AT «ПриватБанк», що підтверджують витрати на дитину;

-інвойси, що підтверджують витрати на поїздки

Посилається на те, що відповідач є працездатним, здоровим, має стабільний дохід , тому на думку позивача може сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки аліменти у розмірі 1/6, які присуджені до стягнення, не є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ухвалою суду від 13.08.2025 року відкрито спрощене провадження у справі.

11.09.2025 року відповідач надіслав заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові. Свою позицію обґрунтовує тим, що витрати на поїздки до Іспанії та Італії , на які в позові посилається позивач , не є важливо необхідними для дитини, тому вимагати їх компенсацію із нього є безпідставним. Він постійно , окрім суми аліментів, надає дитині фінансову допомогу, зокрема: у школі фігурного катання , де займається дитина, позивачем було оплачено абонемент з урахуванням 20/% знижки, оскільки він є учасником бойових дій. На цій підставі дитина, також, користується пільгами на безкоштовні обіди у школі. Крім того, позивач вказав, що він намагається якнайчастіше зустрічатися з дитиною. Їх зустрічі відбуваються по кілька разів на тиждень і під час кожної такої зустрічі він дарує доньці гостинець. Він дуже любить доньку і часто спілкується з нею по телефону та забезпечує її кишеньковими грошима , перераховуючи на відкриту ним для цього банківську картку. Він надає фінансову допомогу на оплату репетитора з німецької мови, заняття з фігурного катання на льодовому майданчику, поїздки на літні спортивні тренування. Також посилався на те, що він допомагає матеріально своїй непрацездатній матері похилого віку ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві та у відповідь на заперечення відповідача зазначив про те, що витрати які відповідач несе на утримання дитини , окрім аліментів є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими потребами та не охоплюються поняттям аліментів на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Надав пояснення аналогічні письмовому запереченню. Вказав, що окрім аліментів, які визначені рішенням суду, він постійно щоденно приймає матеріальну участь у вихованні дитини. Окрім аліментів він щомісячно дає дитині десь близько 3 -4 тис грн. Це кошти які він перераховує на картку дитині , дає готівкою , дарує подарунки, купує інші необхідні речі, наприклад купував дитині окуляри за призначенням лікаря, оплачував участь у конкурсах дитини з фігурного катання. Зазначив, що у разі задоволення позову , не спроможний буде в майбутньому допомагати матеріально дитині так як робив це раніше.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/40/23 від 14.02.2023 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , аліменти в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку ( а.с.7-13)

Дитина сторін ОСОБА_4 відвідує школу фігурного катання «Аксель» , що визнається обома сторонами. Позивачем додано договір про надання послуг зі спортивної підготовки. Сума послуг школи згідно договору 6400 грн. Надано, також, квитанцію про оплату позивачем послуг школи в сумі 5000 грн Як було з"ясовано в судовому засіданні абонемент оплачено з урахуванням знижки , так як батько дитини є учасником бойових дій. ( а.с.21).

Крім того позивач додала інвойси , що підтверджують витрати на міжнародні поїздки та виписки з карток ( а.с.22-31)

Згідно звіту про здійснення відрахувань та виплат Чернівецькою філією ТОВ « СЕ БОРДНЕТЦЕ України» ОСОБА_2 за період серпня 2024 року серпня 2025 року нарахована заробітна плата в розмірі 439 035, 77 грн. ( а.с.46)

Як вбачається із інформації по банківських картках , ОСОБА_6 систематично здійснює перерахування грошових коштів на банківську картку НОМЕР_1 . Інформація про те, що даною карткою користується донька сторін, позивачем не заперечувалася та спростована не була ( а.с.47-52)

Відповідач, також, надав квитанцію на суму 8200 грн, ( коментар до платежу ОСОБА_7 ) , та пояснив в судовому засіданні , що це оплата за участь дитини у конкурсі з фігурного катання ( а.с.55). За поясненнями відповідача квитанції про перерахування ним коштів на рахунок ОСОБА_8 є оплатою за репетиторство з німецької мови ( а.с.56) Зазначене позивачем не заперечувалося та спростоване не було.

Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

В своїй позовній заяві позивач не зазначає та не надає відповідних доказів, що у відповідача з моменту ухвалення судового рішення про встановлення розміру аліментів покращився майновий стан, та зазначене не знайшло підтвердження в ході розгляду даної справи.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

Однак, пред`являючи позов про збільшення розміру аліментів, визначених у частці від заробітку, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально допомагає своїй матері ОСОБА_5 ( а.с.58-61), яка є особою похилого віку, і така ситуація , вочевидь , не покращує його матеріальне становище.

Зазначені позивачем витрати , пов`язані з участю дитини у змаганнях, спортивних заходах є особливими обставинами та належать до додаткових витрат. Позивачем не було доведено, що витрати на міжнародні поїздки з дитиною були викликані такими особливими обставинами, або іншими обставинами, які є необхідними, тому не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Посилання позивача на те, що на теперішній час, розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, яка в силу свого віку потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту нічим не підтверджені.

Крім того, суд зауважує, що аліменти стягуються в примусовому порядку, у разі невиконання батьками своїх обов"язків по утриманні дітей . При вирішенні даного спору в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дбає про дитину, окрім сплати аліментних платежів постійно добровільно матеріально допомагає їй, надаючи кишенькові гроші, оплачує репетиторство, заняття зі спортивної підготовки, тощо.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч. 2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу позивачем суду не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так само судом не встановлений факт зміни майнового стану сторін. Позивачем не надано належних та допустимих доказів відносно покращення майнового стану платника аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 192, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Танасійчук