Справа № 473/4203/25
РІШЕННЯ

іменем України

"18" вересня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судових засідань Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

встановив

в серпні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування даної заяви заявник ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору дарування від 01.09.1986 р..

Але при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, оскільки у договорі дарування від 01.09.1986 р. її прізвище зазначено як « ОСОБА_3 » а в інших документах, що підтверджують особу вказано прізвище « ОСОБА_4 ».

В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. В зв`язку з чим заявник просив заявлені вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року провадження по справі було відкрито та справа призначені до розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив розглядв справи здійснювати у його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій просить розглядати справу без участі представника за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.04.2018 року). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору дарування від 01.09.1986 р..

Після смерті ОСОБА_2 , заведена спадкова справа №137/2018 від 26.06.2018 року за заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_5 та наявна заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 (відповідь державного нотаріуса Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №1096/01-09 від 20.08.2025 року).

При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, оскільки у договорі дарування від 01.09.1986 р. її прізвище зазначено як « ОСОБА_3 » а в інших документах, що підтверджують особу вказано прізвище « ОСОБА_4 ».

В адміністративному порядку виправити помилку неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Виходячі з вищезначеної норми, суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме договору дарування від 01.09.1986 р., підтвердився в судовому засіданні матеріалами справи та розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання прізвища у документах, на думку суду, пояснюється технічною опискою з боку особи, що видавала вказаний документ.

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості одержати або відновити документи, що посвідчують даний факт.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки дає йому можливість реалізувати спадкові права.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору дарування від 01 вересня 1986 року реєстр.№ 2356 житлового будинку АДРЕСА_1 , складеного на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене в Миколаївській апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар