ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/1811/25
Справа № 711/9813/23
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Гончар Н.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту родинних відносин,

встановила:

На адресу Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання, в якому ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги (або відстрочити/розстрочити чи зменшити його розмір) на підставі ст. 136 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір». До апеляційної скарги додано довідку ГУ ПФУ в Черкаській області про доходи та копію пенсійного посвідчення (вид пенсії: За віком).

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , вважаю, що воно не підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законодавством, яке визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу статті 8 ЗУ «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Суд зазначає, що довідка ГУ ПФУ про доходи та копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 про встановлення пенсії за віком не можуть бути достатньою та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, (або відстрочення/розстрочення чи зменшення його розміру), оскільки вони не підтверджують реальний майновий стан позивача.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних) сум.

Отже, ОСОБА_1 оспорюється рішення суду в частині відмови в двох вимогах немайнового характеру. Абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява ОСОБА_1 подана в 2024 році.

1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн.

При подачі позовної заяви ОСОБА_1 до сплати підлягав судовий збір 2 422 грн. 40 коп. (1 211 грн. 20 коп. за одну немайнову вимогу + 1 211 грн. 20 коп. за другу немайнову вимогу).

Згідно із п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, із врахуванням вищевикладеного, змісту прохальної частини апеляційної скарги, при подачі до апеляційного суду ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір в розмірі 3 633 грн. 60 коп. (2 422 грн. 40 коп. х 150% /100 %).

Скаржнику слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 633 грн. 60 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0023759, отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси 22030101; код ЄДРПОУ - 37930566; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

На підтвердження сплати судового збору на зазначений рахунок слід надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, стаття 356 ЦПК України визначає форму і зміст апеляційної скарги.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України визначено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

В апеляційній скарзі зазначено позивача ОСОБА_2 та відповідача Черкаську міську раду та третю особу з самостійними вимогами ОСОБА_1 .

В порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі скаржником не зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) третьої особи за первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 та не вказано адресу її місця проживання чи перебування.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушення вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тобто апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись статтями 136, 185, 356, 357 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги (або відстрочення/розстрочення чи зменшення його розміру) на підставі ст. 136 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту родинних відносин залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн. 60 коп. та подання до апеляційного суду апеляційної скарги, яка за своєю формою відповідала б вимогам, встановленим п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України з копіями такої скарги для всіх учасників судового процесу у відповідності до вимог ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 для виконання.

Документ про сплату судового збору та належним чином оформлену апеляційну скаргу, яка за своєю формою відповідала б вимогам, встановленим п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України з копіями такої скарги для всіх учасників судового процесу у відповідності до вимог ч. 4 ст. 356 ЦПК України направити на адресу апеляційного суду в термін, не пізніше десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Гончар