ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/1280/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 703/979/25 Категорія: 304090000 Ігнатенко Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Новікова О.М.,

секретар: Любченко Т.М.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Шахов Олександр Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шахова Олександра Миколайовича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року (у складі судді Ігнатенко Т.В.) в справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у сумі 108207,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем укладено такі кредитні договори: кредитний договір № 0 від 06.01.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 33996,19 грн; кредитний договір № від 03.09.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 30000 грн; кредитний договір № від 06.01.2022, за яким позичальнику видано кредит в сумі 12000 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 за вказаними вище кредитними договорами складає 108207,45 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Шахов О.М. зазначив, що ОСОБА_1 частково визнає позов, а саме в частині стягнення заборгованості в розмірі 96398,45 грн. Разом з тим, було заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 10 місяців, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач у зв`язку з введенням воєнного стану в України була змушена звільнитися з роботи та виїхати з донькою за кордон. Також зазначав, що у 2023 році шлюб, у якому перебувала ОСОБА_1 , було розірвано рішенням суду.

У зв`язку з наведеними вище обставинами, відповідач опинилася в скрутному матеріальному становищі та не має можливості виконати рішення суду в повному обсязі одним платежем.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2025 позовні вимоги АТ «ПУМБ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у розмірі 96398,45 грн.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шахова О.М. про розстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, а тому з урахуванням часткової сплати заборгованості на суму 11809 грн, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 96398,45 грн та судовий збір у розмірі 2158,12 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання сторони відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що представником відповідача не надано належних доказів виникнення виключних обставин у розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні клопотання про розстрочення виконання судового рішення, представник ОСОБА_1 адвокат Шахов О.М. подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому прийняв у вказаній частині незаконне та необґрунтоване рішення.

Вказує, що суд не звернув увагу на обставини, які унеможливили виконання ОСОБА_1 договірних зобов`язань перед позивачем, а саме: введення воєнного стану на території України, втрата єдиного джерела доходу, розірвання шлюбу, вимушене перебування за кордоном.

На підставі викладеного вище, сторона відповідача вважає, що з огляду на дотримання балансу інтересів обох сторін правовідносин, відсутності вини ОСОБА_1 у виникненні боргу, визнання ОСОБА_1 основного боргу та його поступового погашення, неможливості погашення суми заборгованості одним платежем, клопотання про розстрочення виконання рішення суду може бути задоволено.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача адвоката Шахова О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17).

Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0 від 06.01.2021, кредитний договір № від 03.09.2021, кредитний договір № від 06.01.2022.

У зв`язку із неналежним виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 96398,45 грн, яку стягнуто рішенням суду.

Під час розгляду справи представником ОСОБА_1 адвокатом Шаховим О.М. подано заяву про розстрочення виконання рішення суду на 10 місяців, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як на підставу розстрочення судового рішення представник відповідача посилався на військову агресію російської федерації на територію України, внаслідок чого ОСОБА_1 звільнилася з місця роботи та разом з дитиною виїхала до Федеративної Республіки Німеччини, де проживає до даного часу. Також зазначає про тяжкий матеріальний стан відповідача та наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, зокрема перебування за межами України та періодичні технічні складнощі в здійсненні оплат по кредитним договорам. Вказував на складну економічну ситуацію в країні, спричинену повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі і відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 № 8 роз`яснено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною.

Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 06.2019 у справі № 916/190/18.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відповідно до якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту поданої заяви про розстрочення виконання рішення суду вбачається, що підставами для розстрочення зазначеного рішення є скрутне матеріальне становище та складні життєві обставини.

Разом з тим, доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, довідка про склад сім`ї, довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її матеріальний стан ускладнює виконання рішення.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Шаховим О.М. до матеріалів справи долучено лише довідку від 20.03.2025, яка видана уповноваженими органами Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджує факт перебування відповідача за межами України.

Апеляційний суд погоджується з висновком, до якого дійшов місцевий суд про те, що стороною відповідача не надано належних та допустимих виникнення виключних обставин у розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Відтак, колегія суддів зазначає, що заява представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду, заявлене у відзиві на позовну заяву, належним чином не мотивовано, обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідачем не наведені та відповідні докази їх існування суду не надані.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шахова Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року, в оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2025 року.

Судді Ю.В Сіренко

Н.І. Гончар

О.М. Новіков