РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/1444/24

Провадження № 22-ц/4815/1179/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач Вараська міська рада,

відповідач ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Вараської міської ради на рішення Вараського міського суду Рівненської області від 16 червня 2025 року (ухвалене у складі судді Зейкана І.Ю.) у справі за позовом Вараської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року Вараська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Позов обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 з 29.09.2009 року належить на праві власності нерухоме майно: закінчений будівництвом об`єкт, ресторан "Вараш" загальною площею 3 967,40 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці площею 0,2950 га, кадастровий номер :01:006:0014, цільове призначення земельної ділянки "03.19 Земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)", місце розташування - Рівненська область, Вараський район, місто Вараш, майдан Незалежності. Зазначена земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади в особі Вараської міської ради.

За весь період знаходження вищевказаного об`єкту нерухомості у власності відповідача та використання відповідачем земельної ділянки, на якій цей об`єкт розташований, договір оренди з власником земельної ділянки відповідачем не укладений, орендна плата та земельний податок не сплачувались.

Відповідно до відомостей про права власності (номер інформаційної довідки: 383511009), до набуття права власності на ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_1 , зазначений об`єкт нерухомості належав на праві приватної власності ОСОБА_2 (громадянство Республіки Польща), яка отримала його у спадок від померлого чоловіка ОСОБА_3 (громадянство Республіки Польща), з яким було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2950 га для розміщення та обслуговування ресторану "Вараш" (копія договору додається).

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.06.2024 у справі № 565/1517/23 право власності ОСОБА_1 на ресторан "Вараш" було оспорене ОСОБА_2 . Вищезазначеним рішенням, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 23 січня 2025 року, витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна - ресторан "Вараш", загальною площею 3 967,4 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, який належить їй на праві приватної власності.

Згідно з витягом № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0014 становить 205 689,49 гривень.

Вараською міською радою здійснено розрахунок недоотриманих доходів у розмірі орендної плати за період користування співвідповідачем (з 30.09.2009 до 20.05.2024) земельною ділянкою площею 0,2950 га, кадастровий номер :01:006:0014.

При проведенні розрахунку застосовано відсоткові ставки від нормативної грошової оцінки відповідно до рішень Вараської міської ради: № 217 від 28.10.2011 (4 % - землі запасу); № 1965 від 24.04.2015 (4 % - землі запасу); № 1891-РР-VIII від 17.03.2023 (5 % - землі запасу). Загальний розмір/підсумок недоотриманих доходів становить 123 665,54 гривні.

Просили суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, стягнути з власника ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020; закінчений будівництвом об`єкт, загальна площа - 3 967,40 кв. м.; адреса: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 на користь Вараської міської ради 123 665,54 гривні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та 3 028,00 гривень судового збору.

Рішенням Вараського міського суду Рівненської області від 10 червня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Вараської міської ради 4 748 (чотири тисячі сімсот сорок вісім) грн 84 (вісімдесят чотири) коп. безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за період з 01.01.2024 до 17.06.2024 включно.

У задоволенні вимог у іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Вараської міської ради частину судового збору у сумі 116 (сто шістнадцять) грн 28 (двадцять вісім) коп.

Рішення мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 , не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшила свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

07 липня 2025 року ОСОБА_1 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу обґрунтовує незаконністю рішення суду.

Вказує, що саме він є власником нерухомого майна нежитлового приміщення ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", загальною площею 3967,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане майно обтяжене податковою заставою у формі податкового боргу у сумі 243 664,48 грн за 2023 рік, який він не має змоги сплатити внаслідок протиправних намагань позбавити його власності.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про стягнення з нього на користь Вараської міської ради 4 748 грн 84 коп безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за період з 01.01.2024 року до 17.06.2024 року включно, у задоволенні вимог у іншій частині відмовити.

16 липня 2025 року Вараська міська рада подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яку обґрунтовує не правильним застосуванням судом норм матеріального права, в частині відмови у задоволенні судом позовних вимог про стягнення з відповідачів 118 916,70 гривень.

Вказує, що на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки на якій розташований ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить на праві власності ОСОБА_2 , Вараською міською радою було подано до суду належний та допустимий доказ витяг № НВ-024 від 10.06.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Висновки суду, в оскаржуваній частині, фактично зводиться до вимоги подання доказів нормативної грошової оцінки за кожен рік періоду за який стягуються безпідставно збережені кошти у виді орендної плати, що прямо суперечить висновкам Верховного Суду зазначеним у постанові від 29.05.2020 року у справі № 922/2843/19.

Відповідачами не було подано до суду доказів наявності іншої нормативної оцінки земельної ділянки, на якій знаходиться ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Просить суд скасувати рішення Вараського міського суду Рівненської області від 16.06.2025 року у справі № 565/1444/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 118 916,70 гривень та ухвалити нове рішення у цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.

29 липня 2025 року представником ОСОБА_2 адвокатом Ляшуком Максимом Валерійовичем подано відзив на апеляційні скарги, у якому покликається на їх необґрунтованість.

Вказує, що саме на позивача покладено обов`язок доказування сталості та незмінності нормативно грошової оцінки, оскільки саме позивач вважає, що витяг № НВ-024 від 10.06.2024 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок може бути доказом для стягнення коштів за попередні періоди. Така позиція ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 437044981 від 27.07.2025 року власником ресторан "Вараш", загальною площею - 3 967,40 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020) є ОСОБА_2 , що спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про перебування об`єкта нерухомості у його власності.

Просить про залишення оскаржуваного рішення без змін, а апеляційних скарг без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Вараської міської ради та часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_2 знаходиться об`єкт нерухомого майна ресторан "Вараш", загальною площею 3 967,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2025 року (інформаційна довідка № 437044981), де у графі "документи подані для державної реєстрації права власності" зазначено: свідоцтво про право власності, серія та номер 527, видане 07.04.2009 року державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцька Г.І.; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 533, видане 07.04.2009 року, видане державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцька Г.І.; рішення Кузнецовського міського суду від 20.06.2024 року у справі № 565/1517/23; рішення Рівненського апеляційного суду від 23.01.2025 року у справі № 565/1517/23.

Зазначений вище об`єкт нерухомого майна ресторан "Вараш" розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0014, площею 0,295 га, яка відноситься до категорії земель землі житлової та громадської забудови, з цільовим призначенням земельної ділянки 03.19 земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) та перебуває у власності територіальної громади в особі Вараської міської ради.

Покликаючись на не сплату власником об`єкта нерухомого майна ресторану "Вараш" з 30.09.2009 року по 20.05.2024 року орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:006:0014, площею 0,295 га, на якій він розташований, Вараська міська рада звернулася до суду за захистом своїх прав як власника вказаної земельної ділянки, на підставі ст.ст. 1212, 1214 ЦК України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пунктом в) частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому орендна плата справляється у грошовій формі.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а також застосування передбачених законом способів захисту прав.

Згідно із частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію розміру неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Зазначений правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах: від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20).

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України.

Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 925/230/17).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про кваліфікацію спірних правовідносин за статтею 1212 ЦК України.

Стосовно визначення розміру безпідставно збережених коштів, зокрема за період, який оскаржує в апеляційній скарзі Вараська міська рада з 30.09.2009 року по 31.12.2023 року в розмірі 118 916,70 гривень, апеляційний суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував фактичний розмір недоотриманої орендної плати за період з 30.09.2009 до 20.05.2024 в сумі 123 665,54 грн розрахунком недоотриманих доходів, який проведено на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки та рішень Кузнецовської міської ради про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у віданні Кузнецовської міської ради від 28.10.2011 № 217, від 24.04.2015 № 1965 та від 17.03.2023 № 1891-РР-VІІІ (а.с. 16-31, том 1).

Згідно витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0014 становить 205 689,49 грн (а.с. 32, том. 1).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19 вказано, що у пункті 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13, частини 1 статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Відповідно до частини 2 статті 20 та частиною 3 статті 23 зазначеного Закону дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка у свою чергу є основою для розрахунку орендної плати за землю.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 20.09.2022 у справі № 922/3684/20.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку суд першої інстанції правильно врахував, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, проте дійшов помилкового висновку про недоведеність розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період з 2009 року до 2023 року.

Чинне земельне законодавство, в тому числі стаття 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі.

Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Вказане відповідає усталеній практиці Верховного Суду щодо визначення розміру орендної плати за землю при вирішенні даної категорії справ (постанова Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі № 922/2843/19, постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 464/6766/23, тощо).

Оскільки наведений позивачем розрахунок неотриманого доходу підтверджується належними і допустимими доказами та належним чином обґрунтований, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з ОСОБА_2 на користь Вараської міської ради 123 665,54 грн неотриманого доходу за період з 30.09.2009 року по 20.05.2024 року, що складається з 2096,34 грн за період 30.09.2009 року по 31.12.2009 року; 8227,58 грн за 2010 рік; 8227,58 грн за 2011 рік; 8227,58 грн за 2012 рік; 8227,58 грн за 2013 рік; 8227,58 грн за 2014 рік; 8227,58 грн за 2015 рік; 8227,58 грн за 2016 рік; 8227,58 грн за 2017 рік 8227,58 грн за 2018 рік; 8227,58 грн за 2019 рік; 8227,58 грн за 2020 рік; 8227,58 грн за 2021 рік; 8227,58 грн за 2022 рік; 1 690,60 грн за період з 01.01.2023 по 16.03.2023 року; 8 171,22 грн за період з 17.03.2023 по 31.12.2023 року; 4748,84 грн за період з 01.01.2024 по 17.06.2024 року.

Стосовно апеляційної скарги ОСОБА_1 , доводи якої зводяться до належності саме йому права власності на об`єкт нерухомого майна ресторан "Вараш", загальною площею 3 967,40 кв.м., апеляційний суд зазначає наступне.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Зібраними у справі доказами підтверджується право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна ресторан "Вараш", загальною площею 3 967,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020).

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.06.2024 у справі № 565/1517/23, яке набрало законної сили, витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 об`єкт нерухомого майна ресторан "Вараш", загальною площею 3967,4 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, який належить їй на праві приватної власності.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.01.2025 у цій справі, яка набрала законної сили, встановлено, що право власності ОСОБА_4 підтверджується копіями свідоцтва про право власності від 07.04.2009, зареєстроване в реєстрі № 527, свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2009, зареєстроване в реєстрі за № 533, витягом № 22567666 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 26563263, ресторан "Вараш".

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2025 року (інформаційна довідка № 437044981) 04.02.2025 року державним реєстраторм Антонюк Л.К. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вищезазначений об`єкт нерухомого майна ресторан "Вараш", на підставі таких документів: свідоцтво про право власності, серія та номер 527, видане 07.04.2009 року державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцька Г.І.; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 533, видане 07.04.2009 року, видане державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцька Г.І.; рішення Кузнецовського міського суду від 20.06.2024 року у справі № 565/1517/23; рішення Рівненського апеляційного суду від 23.01.2025 року у справі № 565/1517/23.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про належність йому на праві власності вказаного вище об`єкту нерухомого майна ресторану "Вараш" повністю спростовуються наявними у справі доказами.

За встановлених обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позовних вимог Вараської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів, та відмову у задоволенні позовних вимог Вараської міської ради до ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Оскільки позовна заява Вараської міської ради до ОСОБА_2 підлягає до задоволення, з останньої підлягає до стягнення судовий збір, сплачений позивачем за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 3028 грн, а також судовий збір, сплачений Вараською міською радою за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 3494,07 грн.

На підставі ст. 13 Конституції України, ст.ст. 80, 93, п. в ч. 1 ст. 96, ст.ст. 122, 123, 124, ч. 2 ст. 152, 206 ЗК України, частини 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 288, 289 ПК України, ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 13, ч.1 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вараської міської ради задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вараського міського суду Рівненської області від 16 червня 2025 року скасувати.

Позов Вараської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вараської міської ради 123 665 (сто двадцять три тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн 54 коп безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю за період з 30.09.2009 по 20.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вараської міської ради 3028 грн судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції та 3494,07 грн судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

У задоволені позову Вараської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.