ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 745/48/25

Головуючий у першій інстанції Смаль І. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1237/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

з участю секретаря: Шапко В.М.

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, орган опіки та піклування Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 .

Оскаржується рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року, повний текст рішення складено 08.05.2025, суддя Смаль І.А. селище Сосниця,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 21.05.2022, який було розірвано 06.11.2024. Від шлюбу з відповідачем у позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу вони з відповідачем не підтримують фактичних шлюбних відносин та не проживають разом. Спільне проживання є неможливим через постійні конфлікти із свекрухою, в яких відповідач постійно ставав на бік своєї матері. Таке проживання стало нестерпним, і вона вимушена була поїхати від чоловіка та подати на розлучення.

Дитина залишилася проживати разом із своїм батьком по АДРЕСА_1 . Сина відповідач не віддає, та заперечує щоб вона забрала його для постійного проживання до себе.

З вересня 2024 року вона проживає по АДРЕСА_2 у своєї матері. Свого житла вона не має, проте її матір ОСОБА_5 не заперечує щодо проживання її та сина в належному їй будинку за зазначеною адресою. Вважає, що для захисту найкращих прав та інтересів сина та для забезпечення йому нормального життя, належних умов для виховання і розвитку, місце проживання дитини повинно бути визначено разом з нею.

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року позовні вимоги задоволені.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що після розірвання шлюбу з позивачкою він дбає про сина, опікується ним, створив для дитини необхідні належні умови для повноцінного зростання та розвитку. Дитина проживає в звичному для неї люблячому та безпечному середовищі разом з батьком та рідними, що є для неї благонадійним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу на те, що він є учасником бойових дій по захисту держави від агресії російської федерації, під час яких отримав поранення та травми та є особою з інвалідністю І групи. Однак не погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що за станом здоров`ям він неспроможний самостійно дбати та опікуватися дитиною, а також сам потребує сторонньої допомоги. Зазначає, що на даний час його стан здоров`я покращився, він має здатність за собою наглядати та самостійно вже керує автомобілем, що дає можливість додатково створити умови для покращення якості свого життя та дитини, мобільно реагувати на виклики небезпеки в умовах воєнного стану.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилаючись на акт обстеження умов проживання його та позивачки, вважає, що перевага в умовах проживання для дитини, разом з батьком.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, оскільки відповідно до висновку, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що матір дитини не подарувала дитині жодного подарунку, речі з одягу чи просто іграшки, навіть коли вони проживали разом, позивачка більше уваги приділяла собі та своїм потребам, а ніж опікувалась сином, а тому поодиноке листування між позивачкою та відповідачем не свідчить про прояв опіки над дитиною зі сторони матері. Крім того, відповідач ставить під сумніви працевлаштування позивачки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 21.05.2022 сторони зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки - ОСОБА_6 (а.с. 13 т. 1).

У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син ОСОБА_4 (а.с. 12 т. 1)

06.11.2024 рішенням Сосницького районного суду шлюб між сторонами розірвано. Позивачці змінено прізвище на дошлюбне ОСОБА_7 (а.с. 16-18 т. 1).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади місце проживання позивачки ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 (а.с. 10, 11 т. 1).

Згідно довідки характеристики Авдіївського старостинського округу №1 Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 30.10.2024 № 971 вбачається, що позивачка характеризується позитивно, зарекомендувала себе як зразкова громадянка, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї так і спілкуванні з сусідами. У неї міцна сім`я. Сусіди відгукуються про ОСОБА_8 позитивно. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена, а навпаки дружелюбна і по можливості надає їм допомогу. Порушень громадського порядку не допускає. Бере активну участь у вихованні дитини. Зі слів сусідів працьовита, добра, чуйна, гарна господиня, любляча мати і дружина. Спиртними напоями не зловживає. За характером ввічлива, доброзичлива, чуйна, спокійна, урівноважена, товариська. Допомагає по господарству. За період проживання в будинку свекрухи ОСОБА_9 не мала право голосу, і не могла відстояти свої права. ОСОБА_10 постійно дорікала Віті, що вона її одягає, обуває, годує. ОСОБА_11 приходила у старостат скаржитися про негативну поведінку свекрухи. (а.с. 14, 96 т. 1).

Відповідно до характеристики Гринцівського старостинського округу Лебединської міської ради Сумської області № 123 від 03.04.2025, позивачка ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем свого теперішнього проживання в селі Гринцеве Сумського району Сумської області (а.с. 240 т. 1).

В період з січня по грудень 2024 року позивачка отримувала допомогу при народження дитини в розмірі 860,00 грн на місяць та мала інші доходи з липня 2022 по вересень 2024 в розмірі від 6 500,00 грн до 8 000,00 грн на місяць (а.с. 22, 23 т. 1).

Наказом №5 голови Фермерського господарства «Покошицьке НП» від 06.02.2023 ОСОБА_12 (на даний час Лисянській) надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.02.2023 по ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 196 т. 1).

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Чернігівській області №2500-0215-8/18567 від 18.03.2025 ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб» в розмірі 17 738,92 грн (а.с. 212 т. 1).

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Чернігівській області надана інформація щодо доходів позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3 за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 ( а.с. 23-27 т. 2).

З довідки характеристики від 30.10.2024 № 974 вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Власного житла не має. Проживає в будинку своїх батьків, разом з дружиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім своєї сім`ї в будинку проживають: мати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сестра - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та прийомний брат ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на даний час проходить службу у ЗСУ.

За час проживання на території громади ОСОБА_2 зарекомендував себе з позитивної сторони. Підтримує добрі стосунки як у сім`ї так і спілкуванні з сусідами. У нього міцна сім`я. Порушень громадського порядку не допускає. Бере активну участь у вихованні сина. В даний час проходить лікування після поранення. Спиртними напоями не зловживає. За характером ввічливий, доброзичливий, спокійний, товариський. Зауважень на свою поведінку зі сторони старостинського округу і односельців не має (а.с. 97 т. 1).

З листа Лебединської міської ради від 01.11.2024 № 13.1-22/305 та акту обстеження умов проживання від 30.10.2024 вбачається, що службою у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради спільно з Лебединським міським центром соціальних служб було обстежено умови проживання матері ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . На момент перевірки в будинку чисто, прибрано, речі та одяг знаходяться у відповідних місцях. Будинок достатньо умебльований та облаштований побутовою технікою. У разі проживання дитини за даною адресою у будинку облаштоване місце для сну та відпочинку. Сезонний одяг та взуття перебувають за місцем проживання батька. Житлово-побутові умови проживання задовільні. Зі слів матері, вона близько 2-х тижнів тому приїхала до своїх батьків без дитини. Зі слів ОСОБА_12 вона посварилася зі своїм чоловіком ОСОБА_2 . Після чого батько дитини забрав їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поїхав з дитиною. Він повідомив, що поїхав до своєї матері - ОСОБА_13 (бабусі дитини). ОСОБА_12 поїхала на наступний день до свого сина, але свекруха не впустила її до будинку, сказавши, що дитина їй не потрібна (а.с. 98, 99 т. 1).

З актів обстеження умов проживання від 24.01.2024 та від 01.11.2024 вбачається, що проведено обстеження умов проживання будинку в АДРЕСА_1 . Проведеним обстеженням встановлено, що в будинку проживають ОСОБА_13 (баба дитини), ОСОБА_12 (мати дитини), ОСОБА_2 (батько дитини), ОСОБА_4 (дитина), ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (діти ОСОБА_13 ). Для дитини створені належні умови проживання. Стосунки в сім`ї напружені. Між невісткою та свекрухою виникають часті суперечки. ОСОБА_12 разом з дитиною хотіла покинути сім`ю та виїхати до свого батька. Свекруха не хоче віддавати дитину та чинить на ОСОБА_12 психологічний тиск. Внаслідок цього ОСОБА_12 виїхала до своєї матері в Сумську область. ОСОБА_12 любить дитину та не відмовляється від неї. З чоловіком в неї складні стосунки (а.с.100, 101 т. 1).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 794150 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має 1 групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням військової служби, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 102 т. 1).

З листа начальника відділення №1 (смт. Короп) Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області адресованого ОСОБА_2 вбачається, що було проведено ряд розшукових заходів, в ході яких було встановлено, що його дружина ОСОБА_12 , на момент звернення перебувала в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, де її було доставлено до Новгород-Сіверського РВП та опитано. Остання пояснила, що дійсно між ними виникла сімейна сварка у зв`язку з тим, що вона звернулася з заявою про розлучення до Сосницького районного суду Чернігівської області. Також пояснила, що з вами та вашою родиною вона проживати та повертатися не бажає (а.с. 143 т. 1).

З висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Понорницької селищної ради від 13.11.2024 № 894 вбачається, що ураховуючи всі обставини, орган опіки та піклування Понорницької селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 148-149 т. 1).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи вік дитини (тільки 2 повних роки), вона потребує особливої уваги, догляду та піклування для забезпечення її базових фізіологічних та безпекових потреб, а також ту обставину, що відповідач за своїм станом здоров`я, сам потребує стороннього догляду та нагляду, а тому, за вказаних обставин, суд вважає, що для забезпечення найкращих інтересів дитини, її місце проживання, слід визначити матір`ю. Крім того роз`яснено сторонам, що визначення місця проживання дитини з одним з батьків не може бути підставою для обмеження іншого у спілкуванні з дитиною, участі у її вихованні та виконанні інших передбачених законом батьківських обов`язків та реалізації батьківських прав.

Суд не прийняв до уваги поданий до суду висновок органу опіки та піклування Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13.11.2024 №894, яким він вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, в ньому не наведено жодних аргументів, якими керувався орган опіки та піклування приймаючи таке рішення.

Апеляційний суд в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, які узгоджуються з приписами законодавства та матеріалами справи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність рішення суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції вірно надав оцінку правовідносинам та з урахування як віку дитини, так і стану здоров`я сторін, правомірно задовольнив позовні вимоги.

Керуючись ст. 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Головуюча: Судді: