н/п 2/490/2929/2025 Справа № 490/4013/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Миколаївської філії ТОВ "газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу ,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу в розмірі 6082,06 грн. та судовий збір у розмірі 2482,96 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що Центральним районним судом м. Миколаєва було відкрито цивільну справу № 490/2850/25 та видано відповідний наказ. В подальшому, на підставі заяви відповідача, ухвалою від 05.05.2025 року судовий наказ виданий 18.04.2025 року було скасовано у зв`язку із існуванням між сторонами спору про право.

За адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 . Факт приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу підтверджується, споживанням природного газу за вказаною адресою, про що свідчить Витяг з особового рахунку боржника по показникам газового лічильника, згідно якого відповідачем з 28.12.2023 по 31.03.2025 року передаються його постачальнику показники лічильника газу, різниця яких за вказаний період склала 2028 м3

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

На виконання умов укладеного договору, позивачем в період 01.10.2023-31.03.2025 року включно було надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 6 082,06 грн., розрахунок основної суми заборгованості за послугу розподілу природного газу додається.

Позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору. Одночасно зазначаємо, заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися, розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, складаються із сум судового збору.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.05.2025 року відкрито провадження у справі.

20.08.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Мутьєва Д.В. на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначає , що на момент виникнення вказаної заборгованості позивач неодноразово звертався до відповідача щодо надання йому роз`яснень з приводу підстав нарахування такої заборгованості, на що отримав відповідь, що у зв`язку з відсутністю лічильника заборгованість нараховується виходячи з встановлених норм споживання природного газу населенням. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України «Питання споживання природного газу» від 27.02.2019 №143 затверджено норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу. Відповідно до вказаних норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу при наявності плити газової у разі відсутності централізованого постачання гарячої води та газового водонагрівача встановлена норма 5,39м.куб. на одну людину.

Послуги з газопостачання природного газу надаються постачальником позивачу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2500, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015за № 1386/27831.

Ніяких договорів щодо газорозподілу ОСОБА_1 не підписував і взагалі не знав про їх існування ( за 14 років проживання в будинку ні разу не бачив, щоб трубу хтось мазав мильною водою або фарбував в жовтий колір )

25.08.2025 року до суду від представника Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» адвоката Іноземцева Є.С. надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, у якій він просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 7 643,97 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на таке. На виконання умов укладеного договору ТОВ «Газорозподільні мережі України» у період з жовтня 2023 року по серпень 2025 року включно надало відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 7 643,97 грн. Розрахунок основної суми заборгованості за надані послуги додається до заяви.

Відповідно до п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється побутовим споживачем до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги, на підставі рахунка оператора ГРМ.

Однак відповідач свій обов`язок щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг не виконав, здійснивши оплату в розмірі 0 грн. Станом на дату подання заяви про збільшення розміру позовних вимог заборгованість відповідача за послуги з розподілу природного газу становить 7 643,97 грн.

26.08.2025 року до суду від представника Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» адвоката Іноземцева Є.С. надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив , що відповідач у відзиві посилається на норми постанови Кабінету Міністрів України «Питання споживання природного газу» від 27.02.2019 №143 зазначаючи що даним нпа затверджено норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу. Посилання на норми споживання природного населенням у разі відсутності газових лічильників є недоречним, адже у відповідача встановлено лічильник природного газу ЕГЛ G4 зав.№864946 якій використовується для комерційного обліку спожитого відповідачем газу, а тому норми вказаної постанови КМУ не підлягають застосуванню. Одночасно, не є доречним посилання відповідача на Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, адже предметом позову є стягнення заборгованості відповідача за послуги розподілу природного газу, а не за його постачання. В подальшому, обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач, посилаючись на п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, зазначає про відсутності в матеріалах поданої заяви доказів реєстрації місця проживання боржника саме за зазначеною в заяві про видачу судового наказу адресою. Це заперечення відповідача є незрозумілим позивачу, адже до матеріалів позову додано інформацію з ДРРП згідно якої відповідач є співвласником будинку за адресою газоспоживання і саме на нього (відповідача) відкрито особовий рахунок позивачем.

Крім того, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глава 3 розділ VI Кодексу ГРМ). Факт приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується, споживанням природного газу за вказаною адресою, про що свідчить Витяг з особового рахунку боржника по показникам газового лічильника, згідно якого відповідачем з 28.12.2023 по 31.03.2025 року передаються його постачальнику показники лічильника газу, різниця яких за вказаний період склала 2028 м3. Наведене повністю спростовує заперечення відповідача проти позову та свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовано спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.

Так, Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Пунктами 27, 28 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу та постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Пунктом 35 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність та споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Статтею 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, завданням якої, у тому числі, є здійснення державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках шляхом формування і забезпечення прогнозованості цінової і тарифної політики на ринках, які перебувають у стані природної монополії, та суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.

Указом Президента України від 27.08.2014 № 694/2014 було утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

Указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014затверджено Положення про НКРЕКП.

Постановами НКРЕКП № 3035 від 24.12.2019, № 1173 від 24.06.2020, № 2777 від 30.12.2020, постановою НКРЕКП № 128 від 30.01.2021 «Про внесення змін по постанови НКПЕКП від 30.12.2020 № 2777» встановлено тарифи на послуги розподілу природного газу для АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

Постановою НКПЕКП від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (пункт 2 глава 1 розділ 1 Кодексу).

Пунктом 3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем визначено, що його дія поширюється зокрема, на операторів газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У відповідності до пункту 1 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Пунктом 1 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Таким чином, Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Миколаєва та Миколаївської області, зокрема і за адресою: АДРЕСА_2

За адресою: АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 .

Факт належності ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 39/100 часток житлового будинку за адресою : АДРЕСА_2 , підтверджується з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна , щодо суб`єкта.

У матеріалах справи міститься інформація з витягу з особового рахунку ОСОБА_1 , відповідно до якої, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювалася передача показників газового лічильника. Встановлено, що відповідач у період з 28.12.2023 року по 31.03.2025 року передавав постачальнику показники газового лічильника, різниця яких за зазначений період склала 2028 м?

До матеріалів справи долучено розрахунок суми заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед Миколаївською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», з якого вбачається, що у період з жовтня 2023 року по серпень 2025 року включно відповідачу ОСОБА_1 було надано послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , на загальну суму 7 643,97 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

За змістом пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу`розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Послуги з газопостачання природного газу надаються постачальником позивачу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 22498.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу

Як передбачено частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно положень ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

У постанові Верховного суду у справі № 717/341/21 від 14 вересня 2022 року викладено правовий висновок, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20.

За приписами підпункту 1 пункту 2 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника.

На підставі укладеного договору розподілу природного газу ОСОБА_1 , як суб`єкту ринку природного газу, Оператором ГРМ був присвоєний персональний ЕІС-код 56XN24A47756662N, за адресою: м. Миколаїв (Центр.), Вул. 2 Екіпажна (Володарского), буд.61

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

Отже, ОСОБА_1 , в силу пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, на момент виникнення спірних правовідносин, була споживачем послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , яка надавалась Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

За правилами статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виконують з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Приписами статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути договори або інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зазначена норма закону зобов`язує споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу, але відповідач, яка є фактичним споживачем наданих позивачем послуг, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не сплачувала вартість отриманих нею послуг в повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.

Відповідно до вимог статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Аналогічна норма закріплена в Типовому договорі розподілу природного газу. Згідно з 5.5. Типового договору розподілу природного газу, побутові споживачі в яких є лічильник газу, зобов`язані щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ.

Якщо споживач вчасно не передає показники лічильника газу, йому буде донараховано обсяг газу за повний календарний місяць, згідно з плановими обсягами споживання за відповідний період. Розраховується це на основі даних групи споживання Споживача (Додаток 1 до Кодексу газорозподільних систем (абзац 2 пункту 4 глави 4 розділу ЇХ Кодексу ГРМ).

За змістом абзацу 6 пункту 5.5. Розділу V Типового договору розподілу природного газу у разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

07.10.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу газорозподільних систем та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Так, згідно пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Загальна вартість послуги з розподілу природного газу за період з жовтня 2023 по серпень 2025 року, згідно розрахунку наданого позивачем, складає 7643,97 грн.

Заперечеь щодо неправильності розрахунку, альтернативного розрахунку відповідач суду не надав.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 жодним чином не спростував розрахунок заборгованості, наданий Миколаївською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», а також враховуючи його доводи про те, що жодних договорів з позивачем він не підписував та взагалі не знав про їхнє існування (за 14 років проживання у будинку він жодного разу не бачив проведення будь-яких робіт з обслуговування газових мереж), суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями чинного законодавства, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення ним будь-яких дій, що свідчать про бажання укласти та виконувати договір.

У матеріалах справи наявний витяг з особового рахунку ОСОБА_1 , відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 28.12.2023 року по 31.03.2025 року відповідачем здійснювалася передача показників газового лічильника постачальнику, різниця яких за вказаний період склала 2028 м?.

Вказані обставини свідчать про фактичне користування відповідачем послугами з розподілу природного газу та повне спростування його заперечень щодо відсутності договірних відносин. Таким чином, доводи відповідача проти позову є необґрунтованими, а позовні вимоги доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь АТ «Миколаївгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу, за період з жовтня 2023 по серпень 2025 року в розмірі 7643,97 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2482,96 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Миколаївської філії ТОВ "газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», у особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мереж України», заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 7643,97 грн. (на рахунок НОМЕР_2 в АТ Ощадбанк, ) та судовий збір у розмірі 2482,96 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Гуденко