Справа № 276/655/25
Провадження по справі №2/276/416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Семенюка А.С.,

при секретарі судового засідання Дашенко Д.А.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шморгуна О.П.,

представника відповідача адвоката Майданика А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Хорошів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рижанське» про стягнення коштів за користування майном та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, після усунення недоліків та подання уточненої позовної заяви, просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рижанське» (далі відповідач або СТОВ «Рижанське») на свою користь заборгованість за користування земельним паєм у розмірі 1813,73 грн з урахуванням індексу інфляції та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2001 році внаслідок розпаювання майна колективного сільськогосподарського підприємства він набув право власності на майновий пай. Позивач стверджує, що відповідач СТОВ «Рижанське» є правонаступником попереднього підприємства (СВК «Дружба») та з 2011 року по 2020 рік не виплатив йому частину вартості майнового паю в сумі 1813,73 грн. Також позивач вказує, що відповідач протягом цього ж періоду безпідставно, без укладення договору та без виплати відповідної плати, користувався належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою, яку він виділив у натурі (на місцевості) у 2020 році.

Крім того, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача, які полягали у невиплаті коштів та незаконному використанні його майна, а також у подальших конфліктах з керівником відповідача, йому було завдано моральної шкоди. Ця шкода виразилася у тривалих душевних стражданнях, постійному психологічному напруженні, що призвело до погіршення стану його здоров`я та, як наслідок, встановлення йому ІІ групи інвалідності. Свої доводи позивач підтверджує копіями свідоцтва на майновий пай, державного акта на землю, фотознімками земельної ділянки, листом прокуратури, а також численними медичними документами та відповідями правоохоронних органів на його звернення щодо конфліктів із керівником відповідача.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що СТОВ «Рижанське» було створено як новостворена юридична особа у червні 2011 року і не є правонаступником КСП «Дружба» чи СВК «Дружба». Відтак, на думку відповідача, воно не несе відповідальності за зобов`язаннями цих підприємств, у тому числі щодо виплати вартості майнового паю позивачу.

Відповідач також категорично заперечує факт користування земельною ділянкою позивача, оскільки жодних договорів оренди з ним не укладав, позивач не передавав йому земельну ділянку в користування, а надані позивачем фотознімки не є належним доказом, оскільки не дозволяють ідентифікувати ані саму ділянку, ані особу, яка її обробляє.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, відповідач вважає її безпідставною, оскільки не вчиняв жодних протиправних дій щодо позивача. Конфлікти, на які посилається позивач, мали місце з фізичною особою ОСОБА_2 , а не з підприємством. Крім того, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між будь-якими діями товариства та погіршенням стану здоров`я позивача, що підтверджується довідкою МСЕК, де причиною інвалідності зазначено «загальне захворювання». Відповіді правоохоронних органів, долучені позивачем, навпаки, свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Позовна заява надійшла до суду 17.04.2025 року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025 року була передана для розгляду головуючому судді Семенюку А.С..

Ухвалою суду від 22.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

01.05.2025 року позивачем подано заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою.

Ухвалою суду від 02.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами суду в ході підготовчого провадження відкладалося підготовче засідання, витребовувалися докази у сторін.

Ухвалою суду від 16.07.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 03.09.2025 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, враховуючи складність справи, на підставі абз.2 ч.1 ст.244 ЦК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 08.09.2025.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 , є власником майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (КСП «Дружба»), що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай серії НОМЕР_1 .

Згідно з протоколом № 2 зборів уповноважених СВК «Дружба» с. Рижани від 27.02.2002 (архівна виписка архівного сектору Хорошівської РДА №145 від 06.12.2019), було вирішено погасити дебіторську заборгованість ОСОБА_1 в сумі 1205,27 грн за рахунок його майнового паю. Листом Коростишівської окружної прокуратури від 17.01.2023 № 53/3-139ВИХ23 встановлено, що станом на вказану дату позивачу не виплачено частину суми згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай, яка становить 1813,73 грн.

Позивач також є власником земельної ділянки площею 1,7845 га з кадастровим номером :09:003:0403, розташованої на території Хорошівської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 299383 від 15.06.2006 та витягом з Державного земельного кадастру від 21.01.2020. 29.05.2020 року було встановлено (відновлено) межі вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Рижанське» (), зареєстроване як юридична особа 10.06.2011. Згідно з протоколом № 1 загальних зборів засновників від 07.06.2011, товариство було створено двома фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , і не є правонаступником, утвореним внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) інших юридичних осіб.

З листа Коростишівської окружної прокуратури від 17.01.2023 вбачається, що 01.09.2011 на підставі договору купівлі-продажу СВК «Дружба» здійснив продаж єдиного майнового комплексу СТОВ «Рижанське» за 2 332 477,45 грн.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 079631 від 12.04.2023, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причиною якої є «загальне захворювання».

Протягом 2022-2023 років позивач неодноразово звертався до органів Національної поліції та Хорошівської селищної ради зі скаргами на неправомірні, на його думку, дії громадянина ОСОБА_2 (погрози, некоректна поведінка, напад собаки). За результатами розгляду цих звернень у діях ОСОБА_2 не було встановлено складу кримінального чи адміністративного правопорушення, про що свідчать листи ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Хорошівської селищної ради.

Оцінивши встановлені обставини та докази, суд застосовує наступні норми права та доходить таких висновків.

Щодо позовної вимоги про стягнення 1813,73 грн

Позивач формулює свою вимогу як «стягнення заборгованості за користування земельним паєм». Однак, аналіз наданих ним доказів, зокрема листа прокуратури та архівної виписки, свідчить, що сума 1813,73 грн є невиплаченою частиною вартості його майнового паю у СВК «Дружба», а не платою за користування земельною ділянкою. Відповідно, суд здійснює правову кваліфікацію спірних правовідносин та розглядає цю вимогу як вимогу про стягнення боргу за майновим паєм.

Ключовим питанням для вирішення цієї вимоги є встановлення, чи перейшов до відповідача СТОВ «Рижанське» обов`язок СВК «Дружба» з виплати позивачу вартості його майнового паю.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Таке правонаступництво є універсальним, тобто передбачає перехід усієї сукупності прав та обов`язків.

З матеріалів справи, а саме з протоколу загальних зборів засновників СТОВ «Рижанське» від 07.06.2011 та витягу з Єдиного державного реєстру, вбачається, що відповідач був створений як нова юридична особа і не виникав у процесі реорганізації СВК «Дружба». Таким чином, універсальне правонаступництво у даному випадку відсутнє.

Водночас, позивач посилається на факт продажу 01.09.2011 єдиного майнового комплексу від СВК «Дружба» до СТОВ «Рижанське». Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦК України, до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи права вимоги та борги.

Однак, сам по собі продаж майнового комплексу не означає автоматичного переходу всіх боргів продавця до покупця в порядку універсального правонаступництва. Перехід конкретного боргу до нового боржника регулюється положеннями глави 47 ЦК України «Заміна боржника у зобов`язанні».

Згідно зі ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Позивач, як кредитор у зобов`язанні з виплати вартості майнового паю, не надавав згоди на переведення боргу з СВК «Дружба» на СТОВ «Рижанське». Матеріали справи не містять доказів укладення тристороннього договору чи іншого правочину, який би свідчив про таку згоду.

Таким чином, оскільки СТОВ «Рижанське» не є універсальним правонаступником СВК «Дружба», а доказів належного переведення боргу за згодою позивача матеріали справи не містять, обов`язок з виплати вартості майнового паю залишився у первісного боржника СВК «Дружба». Позовна вимога до СТОВ «Рижанське» є вимогою до неналежного відповідача, а тому задоволенню не підлягає.

У ході судового розгляду позивач також стверджував, що відповідач користувався його приватною земельною ділянкою з кадастровим номером :09:003:0403 у період з 2011 по 2020 рік без правових підстав.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження факту користування його земельною ділянкою відповідачем позивач надав лише фотознімки, на яких зображено засіяне поле.

Суд вважає ці докази недостатніми для підтвердження обставин, на які посилається позивач. Надані фотознімки не містять інформації про дату та час їх створення, не мають геолокаційних даних чи інших ознак, які б дозволили беззаперечно ідентифікувати зображену на них місцевість як земельну ділянку, що належить позивачу. Крім того, з цих фото неможливо встановити, яка саме особа здійснювала обробіток землі.

Для стягнення коштів за бездоговірне користування земельною ділянкою позивач повинен довести, зокрема, факт користування земельною ділянкою саме відповідачем. Позивач не надав суду жодних інших доказів на підтвердження своїх доводів, як-то актів обстеження земельної ділянки, показань свідків, висновків експертизи тощо.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт користування його земельною ділянкою з боку СТОВ «Рижанське». Отже, будь-які вимоги, що випливають з цих обставин, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди

Відповідно до ст. 23 та 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується за наявності протиправної поведінки особи, яка її завдала, самої шкоди, причинного зв`язку між поведінкою та шкодою, а також вини заподіювача. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Позивач обґрунтовує свої моральні страждання двома групами обставин: 1) невиконанням відповідачем майнових зобов`язань та використанням його землі; 2) конфліктними ситуаціями з керівником відповідача ОСОБА_2 .

Щодо першої групи обставин, суд вище встановив відсутність протиправної поведінки з боку СТОВ «Рижанське», оскільки воно не є боржником за майновим паєм позивача, а факт користування його земельною ділянкою не доведений. За відсутності основного елементу протиправної поведінки підстави для відшкодування моральної шкоди з цих підстав відсутні.

Щодо другої групи обставин, пов`язаних з конфліктами, погрозами та погіршенням стану здоров`я, суд зазначає наступне. Надані позивачем докази (листи поліції, селищної ради) стосуються його особистих конфліктів з громадянином ОСОБА_2 , а не з юридичною особою СТОВ «Рижанське». Позивач не надав доказів того, що ОСОБА_2 діяв у цих ситуаціях як посадова особа від імені та в інтересах товариства. Крім того, за результатами перевірок правоохоронними органами фактів протиправної поведінки з боку ОСОБА_2 встановлено не було.

Найважливішим є відсутність доведеного причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та погіршенням стану здоров`я позивача. Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У довідці МСЕК причиною інвалідності позивача зазначено «загальне захворювання», що не пов`язує погіршення його здоров`я з діями конкретних осіб чи подіями. Позивач не надав суду жодного висновку судово-медичної чи психологічної експертизи, який би встановлював такий зв`язок у спірний період. Його власні переконання та припущення не можуть бути достатньою підставою для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди.

Таким чином, позивач не довів наявність усіх обов`язкових умов для цивільно-правової відповідальності відповідача за завдану моральну шкоду, у зв`язку з чим у задоволенні цієї позовної вимоги також слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього.

Представник відповідача у запереченні на відповідь на відзив та у судових дебатах заявив про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 20 000 грн, повідомивши, що докази на підтвердження цих витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рижанське» про стягнення коштів за користування майном у розмірі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) гривень 73 копійки та стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Рижанське», місцезнаходження: вул. Батюка Якова, буд. 1, с. Рижани, Житомирський район, Житомирська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37381232.

Суддя А.С. Семенюк