ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6827/25 Справа № 201/8835/24 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпріапеляційну скаргу Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтовував тим, що на початку 2008 року познайомився з відповідачкою ОСОБА_3 , між ними зав`язались короткочасні відносини. Вони деякий час зустрічалися, разом ночували у орендованій квартирі. В кінці лютого 2009 року вони останній раз зустрічалися, після чого між ними виникла сварка на ґрунті ревнощів, та їх стосунки та побачення припинилися. ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки народився син, якого вона назвала ОСОБА_4 , під час народження дитини позивач перебував у іншому місті у родичів. Після повернення до міста відповідач повідомила, що народила сина, показала позивачу дитину та пояснила, що він є батьком оскільки вона вирахувала, що з моменту їх зустрічей, після того як вони розійшлися, вона дізналась, що вагітна, минуло саме дев`ять місяців, після чого народилася дитина. В той час позивач мав сильні почуття до відповідачки, так як відповідальна людина, прийняв цю дитину як свою, не оспорював своє батьківство, а погодився з даним фактом, тому як дійсно між ними існували тісні стосунки. Після народження дитини вони з відповідачкою спробували жити разом, але стосунки не складались, відповідач весь час вчиняла сварки, тому позивач вирішив, що для дитини буде краще та спокійніше, якщо він буде жити окремо. Позивач весь час матеріально забезпечував дитину, також час від часу давав кошти відповідачу, адже її дохід був не постійний.

Під час сварки з відповідачем вона повідомила, що дитина не позивача та в ході подальшої розмови вона повідомила, що після їх розставання вона почала зустрічатися та жити з іншим чоловіком, від якого й завагітніла та з цим чоловіком в неї досі стосунки.

Просив суд виключити з актового запису № 14 від 19 січня 2010 року про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Кіровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відомості про батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено. Виключено з актового запису № 14 від 19 січня 2010 року про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Кіровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України.

В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю, так як рішення прийнято судом із порушенням правил територіальної підсудності.

Зазначав, що при розгляді справи не був залучений орган опіки та піклування Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, де діти: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувають на обліку, як діти які залишились без батьківського піклування. Також вважає, що при розгляді справи необхідно було залучити заклад, у якому перебувають діти та РАЦС, який проводив державну реєстрацію дітей, а також необхідно було вислухати думку самих дітей.

Звертав увагу, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2022 року, яке набрало законної сили у справі №203/341/22 мати ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх дітей, зокрема і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також з 22 лютого 2023 року по момент звернення із апеляційною скаргою ОСОБА_5 перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради» на повному державному утриманні.

23 березня 2023 року стало відомо, що відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано батьківство ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 та внесено відповідний запис про батька дитини на підставі ст. 126 СК України у Державний реєстр актів цивільного стану громадян.

Відповідно до листа КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради» від 26.04.2023 року із дитиною ОСОБА_9 проведено бесіду щодо батьківства ОСОБА_2 , однак дитина пояснила, що вважає своїм батьком ОСОБА_10 , який помер три роки тому, а ОСОБА_2 не знає.

Зазначені факти були відомі відповідачці ОСОБА_3 , яка продовжує спілкування з дітьми у телефонному режимі та приймала участь у розгляді справи, однак вона навмисно не повідомила суд про зазначені факти.

Також звертали увагу, що батьківство щодо ОСОБА_8 було визнано ОСОБА_2 наприкінці 2022 року, і останній не забирав дитину із державного закладу, а виїхав за межі України у жовтні 2022 року покинувши її.

Крім того, на розгляді у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська перебуває справа № 204/13783/23 за позовом Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_8 та стягнення аліментів на його утримання.

Зазначає, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем у цій справі, оскілки на момент звернення ОСОБА_2 із позовом про оспорення батьківства вона вже була позбавлена батьківських прав та не мала змоги представляти законні інтереси ОСОБА_4 . Натомість офіційним представником дитини є Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради, оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей за місцем його походження (реєстрації, проживання батьків).

Представником ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначав, що належним відповідачем у цій справі є саме ОСОБА_3 , оскільки тільки вона може підтвердити чи спростувати факт батьківства ОСОБА_2 та не діє у судовому процесі як законний представник дитини, а виконує роль самостійного суб`єкта матеріального правовідношення, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги та захистити інтерес позивача. Вважає не доречними доводи апеляційної скарги з приводу вислуховування думки дитини, оскільки дана категорія справ не передбачає цього, а також не погоджується із твердження про необхідність залучення до участі у справі органу опіки та піклування, оскільки він не може надати пояснення щодо походження дитини. Також вважає, що не має вирішального значення для розгляду справи про оспорювання батьківства залучення

у якості третьої особи ДРАЦСу , оскільки рішення було ними виконано у повному обсязі та не оспорено в апеляційному порядку. Зазначає, що перебування позивача за кордоном не впливає на розгляд справи по суті, а сімейне законодавство передбачає реєстрацію батьком дитини після народження дитини на підставі спільної заяви батьків. Наголошує, що позивач на момент його реєстрації батьком ОСОБА_4 мав переконання, що він є його біологічним сином.

Інші сторони не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку повісток до електронних кабінетів апелянта, представника позивача та третьої особи, та доставку повістки у вигляді СМС на номер телефону ОСОБА_2 , а також конверти із відміткою АТ «Укрпошта» про причини не вручення судової повітки позивачу та відповідачу «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, ОСОБА_3 повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. В судове засідання з`явилися представник Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради- Шевченко Г.В. та представикОСОБА_2 - адвокат Бочкарь Р.В..

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того що, сторонами не заперечується той факт, що відсутні відомості про кровне споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідачка не наполягала на проведенні експертизи.

Проте такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Дніпропетровськ, про що Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 19.01.2010 року в Книзі реєстрації народжень вчинений актовий запис № 14 та видане свідоцтво про народження повторно серії НОМЕР_1 . В актових записах про народження матір`ю зазначена ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_2 ..

Відповідно до інформації Центрального районного у місті Дніпрі ВДРАЦС головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.07.2018 №1938/14.5-29

відомості про батьків дитини ОСОБА_11 внесено до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України .

За інформацією начальника управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради дитина ОСОБА_5 з червня 2018 до грудня 2022 року перебували на обліку в управлінні-службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах з підстав «проживання у сім?ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов отримання нею освіти».

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 з 22 лютого 2023 року до теперішнього часу перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради» на повному державному утриманні.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №5 від 23.03.2023 року підстави внесення відомостей про батька ОСОБА_2 до актового запису про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінені 15.10.2022 року з ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України на ст. 126 Сімейного Кодексу України.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову. Інших будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог про те, що позивач не є кровним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали справи не містять, при тому що спочатку підставою внесення відомостей про батька ОСОБА_2 до актового запису про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що позивач не є батьком дитини є передчасним. Позивачем не доведено обґрунтованість його позовних вимог.

В апеляційній скарзі орган опіки та піклування звертав увагу на те, що відповідачка ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі, оскільки була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 рішенням від 10.11.2022 року, а дитина на теперішній час перебуває у комунальному закладі на повному державному утриманні і саме орган опіки та піклування є офіційним представником дитини, а не позбавлена батьківських прав мати.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 22 лютого 2023 року до теперішнього часу перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради» на повному державному утриманні. За позовоморгану опіки та піклування вирішується питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції не вирішено питання щодо притягненняоргану опіки та піклування в якості співвідповідача по справі.

Відповідно до змісту ст.ст.51,175 ЦПК Українина позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги є недоведеними, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Зазначене не є перешкодою для звернення з позовом та наданні належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду у справі підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що згідно ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2024 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2025 року.

Судді: