Справа № 136/1393/24
Провадження № 22-ц/801/1690/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 рокуСправа № 136/1393/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Шемети Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2025 року, ухвалене суддею Шпортун С.В. в м. Липовець, повне рішення складено 22 травня 2025 року, в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

У липні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 22 427,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 рудня 2021 року о 13 год. 12 хв. у м. Липовець по вул. Першотравневій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 06 січня 2022 року у справі №136/2352/21 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203829080.

За заявою потерпілої від адміністративного правопорушення особи та на підставі поданих нею документів було складено страховий акт, за яким ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22 427,32 грн.

Оскільки відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу не перевірив технічного стану транспортного засобу, чим порушено вимоги ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», то у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія забезпеченого транспортного засобу, як особи, яка завдала збитків.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2025 року у задоволенні позову відмолено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У скарзі зазначає, що відповідно до довідки від Національної поліції про дорожньо-транспортну пригоду, водій не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу та стан транспортного засобу. Крім того, з пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам патрульної поліції слідує, що транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у момент дорожньо-транспортної пригоди був технічно несправним.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 06 січня 2022 року у справі №136/2352/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також вирішено питання про судові витрати (а.с.5).

Постанова суду набрала законної сили 17 січня 2022 року.

Згідно вказаного судового рішення встановлено, що 10 грудня 2021 року о 12 год. 30 хв., по вул. 1-го Травня в м. Липовець Вінницької області гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду та зупинився, щоб здійснити поворот праворуч, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.12.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована, що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203829080.

У вказаному полісі визначено, що страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000 грн; за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн; розмір франшизи 2 600 грн. Строк дії договору з 02 травня 2021 року по 01 травня 2022 року (а.с.23).

Відповідно до розписки від 20 грудня 2021 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 30 140,00 грн за компенсацію витрат на ремонт автомобіля пошкодженого в результаті ДТП (а.с.55).

Між ОСОБА_2 (власник транспортного засобу «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 ) та головою правління ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було досягнуто згоду в частині розміру страхового відшкодування, який складає 22 427,32 грн (а.с.10).

Відповідно до платіжної інструкції від 28 грудня 2021 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 22 427,32 грн (а.с.21).

24 квітня 2024 року на адресу ОСОБА_1 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було направлено претензію про відшкодування шкоди у порядку регресу (а.с.22).

Відповідно до листа, спрямованого ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідач вважав вимоги страховика про відшкодування шкоди у порядку регресу на підставі п. «г» п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» безпідставними, оскільки відсутні докази наявності невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким він керував (а.с.56).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», зважаючи на те, що водій забезпеченого транспортного засобу не перевірив технічний стан транспортного засобу, звернувся до суду із регресною вимогою до ОСОБА_1 ..

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірний правовідносин) визначає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 цього Закону).

Відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Підпунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції, встановивши, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не було надано суду достатніх доказів та не доведено факту існування в сукупності обставин, визначених підпунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зазначає про те, що транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був технічно несправним, що підтверджується довідкою Національної поліції про дорожньо-транспортну пригоду та поясненнями ОСОБА_1 , наданими поліцейським.

Як встановив суд першої інстанції, відповідно до постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 06 січня 2022 року дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 10 грудня 2021 року о 12 год. 30 хв. по вул. 1-го Травня в м. Липовець Вінницької області, сталася у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, внаслідок чого допустив порушення п.12.1 ПДР.

Пункт 12.1. ПДР передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вимоги щодо технічного стану та обладнання транспортного засобу передбачені п. 31 ПДР «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання», про порушення яких в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності безпосередньо не зазначено.

Технічний стан автомобіля відповідача не був предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення та з даного питання суд жодних мотивів та висновків не робив.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлюється причинно-наслідковий зв`язок дій винуватця з ДТП, а відтак лише судовим рішенням встановлюються причини ДТП, які можуть розглядатися при вирішенні питання наявності чи відсутності підстав для вимог регресу до особи, визнаної винною в ДТП.

Суду не надано доказів, що відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за експлуатацію транспортного засобу з технічними несправностями, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація заборонена (ч. 1 ст. 121 КУпАП).

Для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» обов`язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

При наявності судового рішення, в якому встановлені причини ДТП, довідка Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду та письмові пояснення ОСОБА_1 є недопустимими доказами у даній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, постанова Липовецького районного суду Вінницької області від 06 січня 2022 року є обов`язковою для розгляду цієї справи.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування шкоди в порядку регресу є правильними.

Решта доводів апеляційної скарги за наведених вище обставин не мають правового значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

Т.М. Шемета