Справа № 212/7269/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр (далі ТОВ Житлокомцентр) звернулось до суду із вказаним позовом в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за послугу з утримання/управління будинку та прибудинкової території за період з 12 березня 2017 року по 31 травня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 6248,95 грн., суму індексу інфляції у розмірі 1616,86 грн., 3 % річних у розмірі 437,94 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно договору від 21 грудня 2012 року про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі ТОВ Житлокомцентр було визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території з 01 квітня 2013 року по 01 березня 2019 року житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . У період з 01 березня 2019 року по теперішній час згідно договору № б/н від 30 березня 2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладених між ТОВ Житлокомцентр та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , ТОВ Житлокомцентр було визначено управителем даного будинку. Вказаний договір щороку продовжується відповідно до пункту 38, оскільки сторонами за місяць до закінчення його дії не заявлено письмово про його відмову. Відповідно до умов зазначених договорів позивач зобов`язаний проводити надавати послугу з управління багатоквартирним будинком, яка полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько- побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуги ТОВ Житлокомцентр надавав багатоквартирному будинку, щомісячні витрати по будинку розподілялись на всіх власників, наймачів, орендарів відповідно займаній загальній площі приміщень що належать на праві власності або користуванню. Відповідач зареєстрована зу квартирі АДРЕСА_3 , а тому є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються багатоквартирному будинку ТОВ Житлокомцентр. В період з 12 березня 2017 року по 31 травня 2025 року ТОВ Житлокомцентр виконав зобов`язання по договору щодо надання житлових послуг з управління багатоквартирним будинком, але відповідач не сплатила їх, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 травня 2025 року становить 6248,95 грн., яка до теперішнього часу не сплачена відповідачем.

Ухвалою суду від 09 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу надіслано копію позовної заяви з додатками разом з ухвалою про відкриття провадження, проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляла.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно договору про надання послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі від 21 грудня 2012 року, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та позивачем за яким ТОВ Житлокомцентр передано функції управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (а.с.20-21).

Договір набуває чинності з 01 квітня 2013 року та діє до 01 квітня 2014 року. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін (п.4.1 договору).

Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та ТОВ Житлокомцентр підписано акт прийому-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд, який є додатком до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд від 21 грудня 2012 року (а.с.22).

Згідно переліку будинків об`єкту № 4 Жовтневого району, яким надаються послуги з управління та утримання будинку і прибудинкової території входить будинок АДРЕСА_2 (а.с.22).

Згідно додаткової угоди до договору про надання послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт № 4) від 21 грудня 2012 року, укладеного 11 листопада 2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та позивачем, сторони домовились викласти п.4.1 договору у наступній редакції: договір набуває чинності з 01 квітня 2013 року та діє безстроково. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про цей намір не менш як за місяць до його розірвання (а.с.23).

Згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 березня 2019 року, укладеного між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що ТОВ Житлокомцентр визначено управителем вказаного будинку (а.с.24-27).

За умовами вказаного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_4 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору.

Згідно п.37-38 вказаного Договору, цей договір набирає чинності з 01 березня 2019 року та укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік.

Уповноваженою особою співвласників вказаного будинку передано ТОВ Житлокомцентр технічний паспорт на будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом приймання передачі технічної документації на будинок (а.с.29).

Також, Уповноваженою особою співвласників будинку АДРЕСА_2 підписано: загальні відомості про будинок, вимоги до якості послуги з управління будинком та кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що є Додатками № 2, 4 та 5 до договору відповідно (а.с.28, 30-31).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг належать: послуги з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно ч.1 ст.11, ч.1 ст.12 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до вимог ст.10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі.

Статтею 66 ЖК України закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.

Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України постанова від 09.11.2016 року у справі №1238/8935/12, під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тому є споживачем послуг з управління багатоквартирного будинку та суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані ТОВ Житлокомцентр послуги.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ТОВ Житлокомцентр належним чином виконувало свої зобов`язання з утримання будинку відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.

Відповідач, як споживач послуг з утримання будинку не здійснювала своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Як встановлено судом з наданого розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем, борг по оплаті за послугу з управління багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 за період з березня 2017 року по травень 2025 року становить 6248,95 грн. (а.с.8-10).

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 437,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1616,86 грн. (а.с.11-17).

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.

При цьому Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того на підставі п.19 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України Про ведення воєнного стану в Україні № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

Врахувавши наведені норми, суд вважає, що для заявлених позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст.257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану. Крім того, строк давності переривався здійсненням відповідачем часткової оплати за надані позивачем послуги.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір № 13 про надання професійної правової/правничої допомоги від 10 червня 2025 року, укладеного з адвокатом Зарівною С.В. за яким ТОВ Житлокомцентр доручає та оплачує, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правничу/правову допомогу щодо складання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам, а також акт прийому-здачі наданих послуг за договором № 13 про надання професійної правової /правничої допомоги від 10 червня 2025 року за яким адвокатом Зарівною С.В. надано позивачу послугу з складання та оформлення позовної заяви до ОСОБА_1 , вартістю 4000 грн.

Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 7028 грн. (4000 грн. + 3028 грн.).

Керуючись ст.ст.66-68 ЖК України, ст.ст.322, 625 ЦК України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, ст.ст.10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр заборгованість за послуги з утримання/управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 за період з 12 березня 2017 року по 31 травня 2025 року у 6248 гривень 95 копійок, суму індексу інфляції у розмірі 1616 гривень 86 копійок та 3 % річних у розмірі 437 гривень 94 копійки, а всього 8303 (вісім тисяч триста три) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр судові витрати у загальному розмірі 7028 (сім тисяч двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Руденка, буд. 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 10 вересня 2025 року.

Суддя: М.Д. Власенко