У Х В А Л А

12 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 29.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, в якій зазначив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Також просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2025 рокувказану цивільну справу витребувано з Дарницького районного суду м. Києва, яка надійшла 10 червня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2025 рокупоновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Дослідивши матеріали справи, колегія судді вважає за необхідне зазначити наступне:

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням процесуальних дій.

Пунктом 6 статті 43 ЦПК України передбачено, що до обов`язків саме учасників справи (якими є сторони та треті особи) віднесено виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно супровідного листа від 20 червня 2025 року, копія ухвали апеляційного суду направлялась на поштову адресу відповідача, зазначену в апеляційній скарзі, проте як убачається з трекінгу відправлень веб-сайту «Укрпошта», 14 липня 2025 року відбулася невдала спроба вручення поштового відправлення.

Згідно супровідного листа від 22 липня 2025 року, копія ухвали апеляційного суду повторно направлялась на поштову адресу відповідача, проте конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На даний час документи, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги до суду не надходили.

За час перебування справи в суді апеляційної інстанції відповідач жодним чином не цікавився станом апеляційної скарги, свої процесуальні обов`язки належно не реалізував, вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, тривала відсутність інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, оскільки вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 16 червня 2025 року апелянтом не виконано у встановлений строк, апеляційний суд знаходить можливим апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнати неподаною та повернути заявникам.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько