Справа №635/2660/23
Провадження № 2/635/1702/2025
12 вересня 2025 року с-ще Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання спадкодавця за певною адресою, встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини, -
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання спадкодавця за певною адресою, встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини, в якому просила встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 березня 2021 року до моменту відкриття спадщини та факт того, що ОСОБА_2 не проживала постійно разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину після його смерті.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_3 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з останнім. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,3100 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . За життя спадкодавець залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 . Відповідач є спадкоємцем першої черги за законом, є непрацездатною особою та відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №33/2022. Відповідач до нотаріальної контори із заявами не зверталася. Згідно довідки Виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 19.12.2022 року №153 місце проживання останньої на день відкриття спадщини було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за однією адресою зі спадкодавцем. Але в дійсності відповідач ОСОБА_2 не проживала фактично із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Спадкодавець ОСОБА_3 проживав постійно з 01 березня 2021 року по момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою, позивачем по справі. Вказана обставина підтверджується показаннями свідків та іншими доказами. До 01 березня 2021 року ОСОБА_3 проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . До цього часу стосунки між подружжям значно погіршилися. Спадкодавець постійно скаржився на погане ставлення до нього. Спільне життя з дружиною стало нестерпним. Тому він попросив доньку забрати його до себе. Позивач забрала батька до своєї квартири і стала повністю опікуватись ним: здійсняла постійний догляд, забезпечувала харчуванням, ліками, санітарними засобами. 15 червня 2021 року ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці. 08 лютого 2022 року була нотаріально посвідчена довіреність, згідно якої ОСОБА_3 уповноважив свою доньку, крім іншого, зняти його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 , та здійснити реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким просив суд розірвати між сторонами шлюб, зареєстрований 25.10.1986 у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №913. В позові зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, між подружжям виникали сімейні чвари. Позивач є людиною похилого віку, має низку хронічних та вікових захворювань, однак відповідач умисно не надавала допомоги чоловіку, коли той її потребував, не викликала швидку допомогу тощо. Вищезазначені обставини призвели до повного розірвання, взаємні почуття любові та поваги втрачені, шлюбні відносини повністю припинились з січня 2010 року. Після 24 лютого 2022 року життя в м. Харкові стало дуже небезпечним, тому 18 березня 2022 року сім`я позивача разом з батькомвиїхали на тимчасове проживання до села Лизогубівка Харківського району Харківської області в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_1 , в якому спадкодавець прожив трохи більше місяця до своєї смерті. Позивач взяла на себе всі турботи, пов`язані з похованням батька.
Рух справи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 травня 2023 року справу передано на розгляд Московського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року справу передано за підсудністю до Харківського районного суду м. Харкова.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2023 року прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2023 року надано ОСОБА_1 час для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали. Зокрема, в ухвалі зазначено, що подана позовна заява не містить вимог, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а містить вимоги, які підлягають розгляду в окремому провадженні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Постановою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 вересня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Участь у справі сторін та інших учасників.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена.
Відповідач не використала наданого їй законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.
Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30.06.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті Харківська область, Харківський район, село Лизогубівка.
Згідно заповіту, посвідченого 15.06.2021 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М., спадкодавець все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,3100 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.07.2023 року №69547329 після смерті ОСОБА_3 . Нововодолазькою державною нотаріальною конторою Харківської області відкрита спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 69500915, номер у нотаріуса 33/2022.
Згідно матеріалів вищевказаної спадкової справи ОСОБА_1 протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини звернулася до Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Відповідач ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталася.
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2025 року, виданої ОСОБА_4 , державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що нотаріус не має змоги встановити, чи проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини його дружина, ОСОБА_2 , 1950 року народження, та чи прийняла вона обов`язкову частку у спадщині, тому немає можливості встановити, яка саме частка у спадщині належить спадкоємцю за заповітом (дочці спадкодавця) ОСОБА_1 . Оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_2 на час смерті спадкодавця була непрацездатною за віком, тому мала право на обов`язкову частку у спадщині та була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно довідки Виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 19.12.2022 року №153 місце проживання відповідача ОСОБА_2 на день відкриття спадщини було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року № НОМЕР_4 , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради місто Харків, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_1 , а також членам її сім`ї: донькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Довіреністю, посвідченою 08 лютого 2022 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М., зареєстрованою в реєстрі за номером 2-144, ОСОБА_3 уповноважив свою дочку ОСОБА_1 представляти його інтереси у всіх установах та органах з питань його пенсії та будь-яких інших виплат, з питань отримання медичних послуг, у всіх державних та правоохоронних органах, зокрема з питання зняття його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 , та наступної реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки СТ «Світанок» від 16.03.2023 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 належить позивачці.
Відповідно до акту на ритуальні послуги від 23.04.2023 року КП "Ритуал" щодо поховання ОСОБА_3 замовником є ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про поховання від 23.04.2022 р. №4168 ОСОБА_3 похований на кладовищі за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.03.2023 року в справі №635/1022/21, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким просить суд розірвати між сторонами шлюб, зареєстрований 25.10.1986 у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №913. В мотивувальній частині рішення зазначено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, між подружжям виникали сімейні чвари. Позивач є людиною похилого віку, має низку хронічних та вікових захворювань, однак відповідач умисно не надавала допомоги чоловіку, коли той її потребував, не викликала швидку допомогу тощо. Вищезазначені обставини призвели до повного розірвання, взаємні почуття любові та поваги втрачені, шлюбні відносини повністю припинились з січня 2010 та не можуть бути поновлені, спільне господарство не ведеться, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть з 2010 року, примирення між сторонами неможливе, шлюб існує формально.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно, сама по собі реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав зі спадкодавцем, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані суду.
Таким чином, в нашому випадку, належними та допустимими доказами підтверджується факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, який фактично постійно проживав на цей момент за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки в нашому випадку існує спір про право на спадкування між позивачем та відповідачем, ця справа не може слухатись в порядку окремого провадження. Встановлення факту не проживання відповідача разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для позивача має юридичне значення, оскільки їй необхідно реалізувати свої спадкові права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, що позивач не може у інший спосіб довести вищевказаний факт і зазначена обставина перешкоджає подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81,247, 263-265 ЦПК України, суд,-
позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 березня 2021 року до моменту відкриття спадщини.
Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживала постійно разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину, після його смерті.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
представник позивача адвокат Воробйов Василь Валентинович, місцезнаходження: АДРЕСА_6 ;
відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_7 , місце мешкання: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 19 вересня 2025 року.
Суддя О.В.Назаренко