УХВАЛА

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 369/4711/22

провадження № 61-8230св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

третя особа - Національний університет біоресурсів і природокористування України,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністраціїзвернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа - Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу «Боярська лісова дослідна станція», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року позов заступника керівника Київської обласної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , третя особа -Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу «Боярська лісова дослідна станція», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння:

ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,2026 га з кадастровим номером :04:007:5026, площею 0,2026 га з кадастровим номером :04:007:5027, площею 0,1264 га з кадастровим номером :04:007:5028, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5029, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5030 та площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5031;

ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5018;

ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1474 га з кадастровим номером :04:007:5024;

ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,0573 га з кадастровим номером :04:007:5061;

ОСОБА_11 земельні ділянки площею 0,0573 га з кадастровим номером :04:007:5062, площею 0,0573 га з кадастровим номером :04:007:5063.

Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь Київської обласної прокуратури суму сплаченого судового збору по 190,84 грн з кожного.

В іншій частині відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року апеляційні скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури, ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року в частині задоволених позовних вимог заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_14 скасовано і ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння відмовлено.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року залишено без змін.

У червні 2024 року заступник керівника Київської обласної прокуратуриподав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов прокурора задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків, а саме: надання суду касаційної інстанції доказів вартості спірного майна станом на день подання позову і самостійно вказати ціну позову та визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

25 червня 2024 року до суду касаційної інстанції надійшла платіжна інструкція № 1629 від 13 червня 2024 року про сплату Київською обласною прокуратурою судового збору у розмірі 6 962,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з суду першої інстанції справу.

У липні 2024 року справа № 369/4711/22 надійшла до Верховного Суду.

Касаційне провадження підлягає закриттю з таких мотивів.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10- р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

предметом позову є вимога про витребування на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння відповідачів земельних ділянок;

ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2024 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків, а саме: надання суду касаційної інстанції доказів вартості спірного майна станом на день подання позову і самостійно вказати ціну позову та визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна;

25 червня 2024 року до суду касаційної інстанції надійшла платіжна інструкція № 1629 від 13 червня 2024 року про сплату Київською обласною прокуратурою судового збору у розмірі 6 962,00 грн;

аналіз позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури про витребування з чужого володіння відповідачів земельних ділянок свідчить, що прокурором визначена ціна позову 102 269,10 грн;

08 липня 2024 року до суду касаційної інстанції надійшла заява заступника керівника Київської обласної прокуратури на виконання ухвали Верховного Суду від 19 червня 2024 року про залишення без руху його касаційної скарги, в якій вказано, що нормативно-грошова оцінка спірних земельних ділянок загальною площею 3,8547 га не проведена, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 02 лютого 2017 року № 10-10-0.331-1382/2-17. Відповідно до загальнодоступних відомостей інтернет порталу Головного управління Держгеокадастру у Київській області (https://land.gov.ua/), наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 травня 2017 року № 262 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» нормативна грошова оцінка 1 га земель сільськогосподарського призначення на території Київської області складає 26 531 грн. Тому вартість земельних ділянок та, відповідно, ціна позову становить 102 269,10 грн (26 531 грн х 3,8547 га = 102 269,10 грн);

матеріали справи не містять інших відомостей щодо вартості спірного майна;

статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2024 року (на час подання касаційної скарги) - 3 028 грн;

ціна позову у даній справі становить 102 269,10 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000,00 грн).

За таких підстав касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто які не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційне провадження на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, тому касаційне провадження підлягає закриттю.

Щодо судових витрат

У касаційній скарзі прокурор просив судові витрати стягнути з відповідачів.

Відповідно до платіжної інструкції № 1629 від 13 червня 2024 року Київською обласною прокуратурою за подання касаційної скарги сплачено суму судового збору у розмірі 6 962,00 грн.

У заяві заступника керівника Київської обласної прокуратури, яка надійшла до суду касаційної інстанції 08 липня 2024 року прокурор вказав, що вартість земельних ділянок та, відповідно, ціна позову становить 102 269,10 грн, а сума, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги - 4 962 грн. Тому прокурор відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» просить повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2 000 грн.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в справі № 816/731/16 (адміністративне провадження № К/9901/9639/19) зроблено висновок, що «пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачає, що унеможливлює задоволення клопотання Товариства про повернення судового збору. Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 травня 2019 року у справі №8 20/4918/16 (провадження №11-42апп19)» тому в задоволенні клопотання від 03 червня 2020 року ПАТ «АЗОТ» про повернення сплаченого судового збору належить відмовити».

Оскільки касаційний суд зробив висновок про закриття касаційного провадження у цій справі, підстави для повернення судового збору у розмірі 4 962 грнвідповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»відсутні.

Разом з тим, сума судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 000 грн, сплаченого Київською обласною прокуратурою в більшому розмірі, ніж встановлено законом,підлягає поверненню з огляду на таке.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підстави повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

у червні 2022 року заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся з позовом про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Ціна позову визначив у розмірі 102 269,10 грн;

за подання касаційної скарги Київською обласною прокуратурою, з урахуванням підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 4 962 грн;

разом з тим, за подання касаційної скарги Київська обласна прокуратура сплатила 6 962 грн;

тому, судовий збір у розмірі 2 000 грн підлягає поверненню Київській обласній прокуратурі.

Керуючись статтями 260, 389 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 369/4711/22 за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року.

Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про повернення судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути Київській обласній прокуратурі сплачений судовий збір у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, що внесений згідно платіжної інструкції № 1629 від 13 червня 2024 року на розрахунковий рахунок № UA0026007, отримувач - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат