Справа №613/1741/25 Провадження № 2-з/613/12/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тризни Є.М. про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області 02 вересня 2025 року надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Тризна Є.М. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Богодухівської міської ради, Богодухівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності.

Одночасно з позовом представником позивача адвокатом Тризною Є.М. подано заяву про забезпечення позову, у якій представник позивача просить: заборонити Богодухівській державній нотаріальній конторі вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 за законом щодо житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 його особистою приватною власністю. Послався, що 23 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб. З зазначеного періоду подружжя проживати в трикімнатній квартирі що розташована по АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилась дитина донька ОСОБА_3 . В шлюбних відносинах з народженням доньки у ОСОБА_5 виникла ідея придбати (побудувати) власний приватний будинок. 22 травня 2018 року, ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_6 продали фактично за 27 000 доларів США, належну їм квартиру АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_5 разом з малолітньою донькою переїхали на запрошення матері ОСОБА_7 ОСОБА_2 до смт. Коротич Харківського району Харківської області. Через складність характерів сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не вжились за однією адресою та вирішили придбати власний будинок в м. Богодухів. 20 вересня 2018 року, саме за рахунок коштів від продажу трикімнатної квартири в м. Миколаїв Кривицькі придбали спірний будинок за договором купівлі-продажу по АДРЕСА_4 який їм коштував 18 300 доларів США, який було документально оформлено на ОСОБА_4 .

10 листопада 2021 року рішенням Богодухівського районного суду Харківської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцями першої черги які можуть претендувати на майно ОСОБА_4 після її смерті є - її мати ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_3 . Таким чином після закінчення 6 місяців ( в даному випадку це після 22 вересня 2025 року) нотаріус повинен видати свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям, які подали заяву та мають право на спадщину за законом. Тому, для ефективного захисту та запобігання можливого ускладнення виконання рішення по справі, вважає за необхідне заборонити Богодухівській державній нотаріальній конторі вчиняти дії щодо оформлення спадщини у спадковій справі щодо майна померлої ОСОБА_4 , до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Дане втручання є необхідним виключно для забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів. Отримання свідоцтва про право на спадщину є дією, що вчиняється на вимогу закону, а отримане свідоцтво надає відповідному спадкоємцю можливість прийняття рішень, що пов`язані із широким колом можливостей щодо способів розпорядження спадковим майном. Невжиття заходів такого забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача у разі їх задоволення та стане перешкодою у відновленні таких, оскільки спонукатимуть до додаткових процесуальних дій за наявності виданого відповідачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння.

Як передбачено ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення вищевказаної норми дана заява не містить ціни позову.

Також, у заяві про забезпечення позову не зазначено обставин та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може реально утруднити виконання рішення суду.

Крім того, в заяві зазначено, що спадкоємцями першої черги які можуть претендувати на майно ОСОБА_4 після її смерті є - її мати ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_3 , при цьому суду не надано жодних доказів звернення ОСОБА_2 до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її доньки ОСОБА_3 . Також, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , законним представником якої він є, із заявою про прийняття спадщини після смерті її доньки.

У заяві про забезпечення позову представник заявника не навів обґрунтування необхідності забезпечення позову та не довів наявність обгрунтованої підстави вважати, що спадкоємиця після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її доньки.

Згідно з імперативними приписами ч.8 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява про забезпечення позову не містить предмету позову, ціну позову та доказів сплати судового збору, з урахуванням положень ч.10 ст.153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Також, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Заявником було сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову в сумі 1 514 грн., що підтверджується квитанцією № 8403-8144-9237-4692 від 31.08.2025.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У зв`язку з поверненням заявнику заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у сумі 1 514 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ч. 7 Закону України « Про судовий збір», ст.ст. 133, 149-153 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тризни Є.М. про забезпечення позову - повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі 1 514 грн., сплачений за квитанцією № 8403-8144-9237-4692 від 31.08.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ