Справа № 161/8776/25 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б.
Провадження № 22-ц/802/1024/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

з участю:

представника позивача адвоката Іванової Т. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2025 року звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка була пенсіонеркою і перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, де отримувала пенсію, як внутрішньо-переміщена особа з м. Донецька Донецької області до м. Луцьк Волинської області. Зазначає, що в 2014 році пенсія її матір`ю отримувалась через відділення пошти, а з 2015 року нею був оформлений картковий банківський рахунок в КБ «Приватбанк», на який отримувались пенсійні виплати. Вона є єдиною донькою померлої ОСОБА_3 та єдиною спадкоємицею після її смерті. 17 січня 2025 року приватним нотаріусом Київської міської нотаріальної контори Кисельовою О.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 6/2024, зареєстрованій в реєстрі за №27, яким посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 108627, 99 грн. за період з 25 грудня 2021 року по 30 червня 2023 року. Належність вищезазначеної недоотриманої пенсії підтверджується довідкою 0300-0401-8/841 від 06 січня 2025 пенсії року виданої ГУ ПФУ у Волинській області. Однак, за життя її мати не отримувала пенсію тривалий час і мала заборгованість по пенсійному забезпеченню з 2015 року, а не з 25 грудня 2021 року. З 2015 року, в силу віку, її мати була слабкою, не могла самостійно забезпечувати життєві потреби, тому, вона, як дочка, взяла на себе обов`язки по її догляду і утриманню. Пенсійні виплати, які мали надходити на її банківську картку (раніше так і відбувалось) вона не перевіряла. Про те, що ГУ ПФУ у Волинській області перестало перераховувати пенсію її матері ще з 2015 року, вона дізналась тільки після її смерті під час оформлення спадщини. ГУ ПФУ у Волинській області без належних правових підстав не виплачувало пенсію ОСОБА_3 з 2015 року. У свою чергу, пенсію ОСОБА_3 у сумі 108627, 99 грн за період з 25 грудня 2021 року по 30 червня 2023 року на яку, вона отримала право за свідоцтвом про спадщину, до сьогоднішнього дня їй також не виплачено. Відмовляючи у її виплаті відповідач листом №2417-1877/М-02/8-0300/25 від 21 лютого 2025 повідомив, що відповідно до прийнятого Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися, відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону № 1706, від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 № 1165, передбачено, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. ОСОБА_3 від довідки внутрішньо-переміщеної особи не відмовлялась, постійного місця проживання на території підконтрольній України не реєструвала. До смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Територія м. Донецьк Донецької області є окупованою з 2014 року по сьогоднішній день. Просить суд стягнути з ГУ ПФУ у Волинській області на свою користь набуті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 108 627,99 грн. та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити їй, як спадкоємиці за законом, неотриману пенсію після смерті ОСОБА_3 за період з 01 березня 2015 року по 24 грудня 2021 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 набуті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 108 627 (сто вісім тисяч шістсот двадцять сім) грн 99 коп. У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що виплата пенсії була припинена ОСОБА_3 з 01.03.2015. Суд першої інстанції вказав у рішенні, що виплата пенсії припинена з 01 листопада 2015 року у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд (ст. 49 ЗУ № 1058). Судом не встановлено наявності вини ОСОБА_3 в ненарахуванні їй пенсійних виплат за період з 01.03.2015 по 24.12.2021. У суду відсутні підстави застосовувати до правовідносин, що виникли між сторонами ч. 1 ст. 46 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд мав застосувати ч. 2 ст. 46 вказаного закону. Зазначивши в рішенні, що недоотримана пенсія за період з 01 березня 2015 року по 24 грудня 2021 року не входить до складу спадкового майна, оскільки у вказаний період пенсія спадкодавцю не нараховувалась, спадкодавець не звертався до відповідача за її нарахуванням, суд не відновив порушене право позивача, як спадкоємця, право якого на отримання пенсії було порушене відповідачем. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу, як спадкоємиці за законом, неотриману пенсію після смерті ОСОБА_3 за період з 01.03.2015 по 24.12.2021 та постановити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вказує з посиланням на ч. 1 ст. 52, ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затверджений постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивачка має право на отримання всієї суми заборгованості. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити новее судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В суді апеляційної інстанції представник позивача адвокат Іванова Т. Б. апеляційну скаргу позивача підтримала з підстав, що в ній наведені, а апеляційну скаргу відповідача не визнала.

Апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у муніципалітеті Сен-Вів`єн (Дордонь) Французька Республіка. Про дану обставину свідчить свідоцтво про смерть №3, видане відділом РАЦ Французької Республіки з перекладом на українську мову і апостилем.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

З листа ГУ ПФУ у Волинській області №2417-1877/М-02/8-0300/25 від 21 лютого 2025 року встановлено, ОСОБА_3 з 01 листопада 2014 року перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області (назва до об`єднання Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку), як внутрішньо переміщена особа та одержувала пенсію за віком, призначену згідно з Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії проводилась через відділення поштового зв`язку № 43025 м. Луцька та припинена з 01 листопада 2015 року у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд (стаття 49 Закону №1058). На запит нотаріуса від 05 грудня 2024 рок № 205/02-14 (вх. №7864/9 від 26 грудня 2024 року) Головним управлінням надано інформацію щодо суми недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 108627,99 грн за період з 25 грудня 2021 року по 30 червня 2023 року та вказано, що її розмір залежатиме від дати звернення спадкоємця з необхідними документами.

З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 як дочка спадкодавця 07 березня 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової О.В. з заявою про прийняття спадщини, яка складається з недоотриманої пенсії.

Постановою нотаріуса від 07 березня 2024 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію в зв`язку з пропуском строку на подання заяви.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року було визначено ОСОБА_1 додатковий строк терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 ,, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової О.В. з заявою про прийняття спадщини, яка складається з недоотриманої пенсії.

17 січня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву, в якій уточнила, що після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 108627,99 грн. Просила видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно.

17 січня 2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою О.В. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 27. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в сумі 108627,66 грн. Свідоцтвом про право на спадщину посвідчено право позивача на недоотриману пенсію в сумі 108627,99 грн. Належність неодотриманої пенсії спадкодавцю підтверджується довідкою ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0401-8/841 від 06 січня 2025 року.

Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачу спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсії, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. А тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 в справі № 428/6685/19.

Що стосується доводів апеляційної скарги позивача, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що недоотримана її матір`ю пенсія за період з 01 березня 2015 року по 24 грудня 2021 року входить до складу спадкового майна. У вказаний період пенсія спадкодавцю не нараховувалась, спадкодавець не зверталася до відповідача за її нарахуванням, не зверталася з позовом до суду про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію. Відповідач правильно, відповідно до ст. 46 ЗУ ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» провів нарахування пенсії за минулий час, але не більше ніж за три роки. Щодо ненарахування і невиплати пенсії ОСОБА_3 у спірний період судовими органами не встановлено неправомірних дій пенсійного фонду. Підстав для зобов`язання нарахувати і виплатити спадкоємцю ОСОБА_1 пенсію ОСОБА_3 за період з березня 2015 року по грудень 2021 року немає.

За частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційних скарг не спростовують правильних висновків суду. Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді