Справа № 545/4453/22
Провадження № 4-с/545/15/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., секретаря Мамишевої А.Е., за участю: представника скаржника адвоката Срібного В.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антонової Алевтини Геннадіївни, інша особа Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_2 ,

встановив:

представник ОСОБА_1 адвокат Срібний В.А. звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антонової Алевтини Геннадіївни.

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2024 року у справі №545/4453/22, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 28 січня 2025 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

22 серпня 2024 року судом видано виконавчий лист №545/4453/22, який пред`явлено до виконання до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Постановою головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі Дергачівський ВДВС) Антонової Алевтини Геннадіївни від 05.09.2024 року відкрито виконавче провадження №75940704.

18 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського ВДВС із заявою про зарахування платежів в рахунок сплати аліментів у виконавчому провадженні №75940704 в сумі 54 200 грн., сплачені на банківський картковий рахунок сина ОСОБА_3 та в сумі 55 500 грн., сплачені на банківський картковий рахунок сина ОСОБА_4 , а також всі наступні платежі, які будуть здійснені боржником ОСОБА_1 на вказані банківські карткові рахунки дітей в рахунок сплати аліментів по виконавчому провадженню №75940704; здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів та видати нову довідку-розрахунок про розмір заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №75940704.

Дергачівський ВДВС в задоволенні заяви про зарахування платежів в рахунок сплати аліментів відмовив у зв`язку з тим, що в призначенні платежу не вказаний стягувач ОСОБА_2 , як отримувача аліментів, та аліменти не були отримані стягувачем, станом на 08 липня 2025 року заборгованість по аліментах становить 96 022,80 грн.

У зв`язку з цим, просить визнати неправомірною відмову Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в зарахуванні платежів, сплачених на особисті рахунки дітей, в рахунок сплати аліментів у виконавчому провадженні №75940704, визнати неправомірним та скасувати розрахунок боргу по аліментах ОСОБА_1 , складений головним державним виконавцем Антоновою А.Г., а також зобов`язати головного державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів із зарахуванням в рахунок сплати аліментів платежі в сумі 54 200 грн., сплачені боржником на банківський картковий рахунок ОСОБА_3 та в сумі 55 500 грн. сплачені боржником на банківський картковий рахунок ОСОБА_4 .

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Деркач С.А. подав заперечення, в якому ОСОБА_2 та її представник з викладеними вимогами та обґрунтуванням скарги не погоджуються, заперечують проти них, вважають необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Обґрунтування скаржника щодо перерахування на банківські рахунки синів є лише намагання зі сторони скаржника створити бачення виконання рішення суду та уникнення дійсної сплати аліментів дітям. Скаржник намагаючись довести, що він виконує рішення суду про стягнення аліментів не зазначає, що існує рішення згідно якого, діти повинні проживати разом з матір`ю. ОСОБА_1 не виконує рішення суду, зокрема не передав матері ОСОБА_2 дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а місцезнаходження їх не відомо.

Враховуючи, що діти, на утримання яких у виконавчому провадженні стягуються аліменти, не досягли чотирнадцятирічного віку та в розумінні положень цивільного законодавства є малолітніми, а чинне законодавство не наділяє малолітніх дітей правами на самостійне отримання аліментів, надані скаржником письмові докази сплати коштів на рахунки малолітніх дітей на обґрунтуванням вимог скарги в сукупності не можуть свідчити про виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Крім того, рахунки, на які боржник перераховує аліменти були відкрити боржником, стягувачем ці рахунки не відкривалися та відповідно скаржником не було надано жодного доказу, що саме діти користуються зазначеними рахунками або стягувач. Отже, на думку ОСОБА_2 боржник відкрив рахунки на дітей для формального перерахунку аліментів та створення бачення виконання рішення суду. Також не надано доказів, які підтверджують, що скаржник передав картки дітям та повідомив їм необхідні дані для належного користування вказаними рахунками. А тому, немає підстав для зарахування коштів нібито сплачених боржником, відповідно скарга не підлягає задоволенню.

Головний державний виконавець Антонова А.Г. подала заперечення на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Зазначає, що до Дергачівського ВДВС надійшла заява від стягувача ОСОБА_2 про неотримання від боржника ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді аліментів. В наданих представником боржника копіях банківських квитанцій та картках реквізитів для проведених операцій поповнення карткового рахунку в призначенні платежу не вказаний стягувач ОСОБА_2 як отримувач аліментів. Таким чином, копії квитанцій не можуть бути враховані під час обчислення розрахунку заборгованості по аліментах. Виконавчий лист №545/4453/22 від 22.08.2024 року, виданий Полтавським районним судом у Полтавський області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнiх дiтей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 . Отже, оскільки нормативними актами встановлений чіткий порядок здійснення стягнення за виконавчим документом саме на користь стягувача дії щодо відмови Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському район Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в зарахуванні платежів, сплачених на особисті рахунки дітей, в рахунок сплати аліментів у виконавчому провадженні №75940704 є правомірними та такими, що відповідають встановленим чинним нормам законодавства України.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Срібний В.А. просив задовольнити скаргу в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі та доповнив, що грошові кошти на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів були перераховані боржником на карткові рахунки дітей, які ним же і були відкриті.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 та її представник адвокат Деркач С.А. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання. У заяві від 08.09.2025 просили розглядати тільки подане клопотання про витребування доказів.

Головний державний виконавець Антонова А.Г. в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату судового розгляду.

Враховуючи стислі строки розгляду справ вказаної категорії, а також вимоги ч. 2 ст. 450 ЦПК України, якою передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги у відсутність стягувача та її представника, які належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Вислухавши представника боржника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №75940704 за виконавчим листом №545/4453/22 від 22.08.2024, виданим Полтавським районним судом Полтавської області у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (зворот а.с.108).

Постановою головного державного виконавця Антоновою А.Г. 05.09.2024 відкрито виконавче провадження №75940704 (зворот а.с.109-а.с.110).

Згідно розрахунку боргу по аліментах станом на 08.07.2025 заборгованість зі сплати аліментів становить 96022,80 грн. (а.с.12, 157 зворот).

18 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Срібний В.А. звернувся до Дергачівського ВДВС із заявою про зарахування платежів в рахунок сплати аліментів у виконавчому провадженні №75940704. Зазначив, що протягом 2024-2025 років ОСОБА_1 перераховував на банківський картковий рахунок його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на його утримання в загальній сумі 54200 грн., а також аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його банківський картковий рахунок в загальній сумі 55500 грн. (зворот а.с.127-а.с.128). Також просив видати нову довідку-розрахунок про розмір заборгованості.

В.о. начальника Дергачівського ВДВС листом від 08 липня 2025 року №56208 повідомив адвоката Срібного В.А., що в наданих представником боржника копіях банківських квитанціях та картка реквізитів для проведення операцій поповнення карткового рахунку в призначенні платежу не вказаний стягувач ОСОБА_2 як отримувача аліментів. До відділу надійшла заява стягувача про неотримання аліментів від боржника ОСОБА_1 . Таким чином, вищенаведені копії квитанцій не можуть бути враховані під час обчислення розрахунку заборгованості по аліментах (зворот а.с.145-а.с.146).

Вказаним листом ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні в рахунок сплати аліментів здійснені ним платежі на рахунки дітей, як аліменти, стягнуті на користь ОСОБА_2 за рішенням суду, а тому, скаржник вважає, що державний виконавець вчинив неправомірно та порушив його права, що і стало підставою для оскарження його дій у судовому порядку.

Водночас, суд звертає увагу на наступні обставини, встановлені в судовому засіданні.

Заявою від 09.05.2025, яка наявна в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_2 повідомила Дергачівський ВДВС, що станом на 09.05.2025 не отримувала аліменти від ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (зворот а.с.125).

Надані боржником банківські копії квитанцій за період з 2024 по 2025 роки містять дані щодо призначення платежу - аліменти на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 23.05.2023 по справі, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 03.04.2024 та постановою Верховного Суду від 24.07.2024, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_2 . Зобов`язано ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_2 неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31-78, 129-137).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. ч. 4, 13 ст. 71, 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом, що передбачено ч. 3 ст. 195 СК України.

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Як вбачається із рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 23.05.2023, яким визначено місце проживання дітей із матір`ю та зобов`язано ОСОБА_1 передати малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 чинить перешкоди у виконанні обов`язків ОСОБА_2 , по належному вихованню дітей, піклуванню про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а саме, без погодження з матір`ю змінив їх місце проживання, тривалий час не повідомляв про місце їх перебування.

Отже, проживання дітей окремо від матері ОСОБА_2 пов`язано не з добровільною її згодою, домовленістю із батьком або безпосередньо з дітьми, а завдяки протиправним діям ОСОБА_1 , який забрав дітей та змінив їх місце проживання без згоди матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у скарзі зазначив, що кошти він пересилав одразу на рахунок синів, на що надав відповідні банківські квитанцій, між тим такі дії не відповідають нормі Закону, оскільки аліменти на дитину стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.08.2024 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Отже, судовим рішенням установлено порядок виконання батьком обов`язку щодо утримання неповнолітніх дитей шляхом сплати аліментів на користь матері дітей ОСОБА_2 , на користь якої ухвалено судове рішення, яка є стягувачем у виконавчому провадженні.

Крім того, надані заявником копії квитанцій не містять відомостей про виконання судового рішення та сплату коштів на ім`я стягувача ОСОБА_2 , а отже, не свідчить про виконання боржником судового рішення про сплату аліментів.

Як зазначено у ч.1 ст. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

З огляду на вказані вимоги законодавства, є очевидним те, що перерахування коштів на рахунки малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають в управлінні батька ОСОБА_1 , який має право користуватися ними та задовольняти потреби дітей. В силу свого малолітнього віку діти обмежені у праві користування грошовими коштами, в т.ч. і аліментами.

Крім того, слід звернути увагу на те, що діти стягувача та боржника є малолітніми і не досягли 14 річного віку.

Право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами може фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа ), самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку)що визначено ст. 32 ЦК України.

Натомість малолітня дитина, з огляду на ст. 31 ЦК України має часткову цивільну дієздатність та може вчиняти лише дрібні побутові правочини, а отже, не має права на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними, відповідно до Цивільного кодексу України (частина третя статті 179 СК України).

Посилання автора скарги на правовий висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 13 червня 2024 року у справі №760/17498/22, яким визначено, що з урахуванням обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи й того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів. Добровільне перерахування боржником аліментів на особистий рахунок його неповнолітньої дитини вважається таким, що здійснене на виконання судового наказу про стягнення аліментів на її утримання, тому неврахування державним виконавцем сплати таких коштів під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів є безпідставним, на думку суду є помилковим, оскільки обставини цієї справи не є тотожними з обставинами справи, переглянутої Верховним Судом.

За таких обставин здійснені боржником платежі на відкритий у банку рахунок на ім`я малолітніх дітей не можуть свідчити про виконання ним свого обов`язку, пов`язаного з утриманням дитини, як то установлено судовим рішенням.

Відтак, надані боржником докази перерахування грошових коштів безпосередньо дитині правомірно не враховані головним державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

При цьому головний державний виконавець взяла до уваги заяву стягувача про те, що ОСОБА_2 не отримувала грошових коштів, як аліментів на утримання синів, про які указує ОСОБА_1 .

Отже, та обставина, що кошти перераховувалися особисто на відкриті у банку на ім`я малолітніх синів, не може бути підставою для висновку про виплату ОСОБА_1 , на виконання рішення суду, саме аліментів на їх утримання.

Відповідно до положень ст.ст. 180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними.

Між тим, матеріали справи не містять відомостей про домовленість батьків дитини про те, що аліменти на її утримання будуть сплачуватися в інший спосіб, аніж визначено у рішенні суду від 22 серпня 2024 року.

Враховуючи викладене, положення матеріального й процесуального закону, також встановлену державним виконавцем заборгованість ОСОБА_1 по аліментам, суд вважає, що дії головного державного виконавця щодо вжиття заходів, спрямованих на виконання судового рішення про стягнення аліментів, в тому числі проведення розрахунку заборгованості, узгоджуються із вимогами ст. ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, слід зазначити, що законодавством визначено процедуру захисту прав боржника в разі наявності ознак, що можуть свідчити про нецільове витрачання аліментів, визначених ст. 186 СК України, зміни розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України або звільнення від сплати аліментів, що визначено ст. 197 СК України.

Отже, враховуючи, що головний державний виконавець складаючи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.18, 71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 141, 177, 180, 181, 195 СК України, ст. 31-32 ЦПК України, ст.ст. 353, 447, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антонової Алевтини Геннадіївни, інша особа Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 11 вересня 2025 року.

Суддя О. В. Любчик