Справа № 202/3663/25
Провадження № 2/202/2937/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу.

В позовній заяві позивач зазначив, що 06.01.2021 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN», державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «TOYOTA», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР201691168. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулось ПрАТ «УСК», як страхова компанія потерпілої особи та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти та позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 97 635,71 грн. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце ДТП, то у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 97 635,71 грн.

Представник приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2021 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «TOYOTA», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР201691168.

Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпра від 11.03.2021 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 97 635,71 грн.

Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце ДТП, то у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до відповідача.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ст. 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний на момент спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Враховуючи той факт, що відповідачем вищевказані витрати позивачу в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодовані, позов є обґрунтованим та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 97 635, 71 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29.07.2025, є дата складення повного судового рішення 11.09.2025.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () завдані збитки в порядку регресу у розмірі 97 635,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 11.09.2025.

Суддя Г.В. Бєсєда