Справа №443/279/25
Провадження №2-п/443/16/25
УХВАЛА

іменем України

03 вересня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

27.05.2025 на адресу Жидачівського районного суду Львівської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Сочка В.І., у якій останній просить заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2025 у справі №443/279/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 дійсно має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас на даний момент він фактично не проживає за цією адресою, оскільки наразі постійно проживає та працює у м. Львів. Зокрема, на даний час ОСОБА_1 працевлаштований у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, де займає посаду старшого пожежного-рятувальника 29 ДПРЧ ЗДПРЗ ГУ ДСНС України у Львівській області. Через фактичне проживання у м. Львів, за межами зареєстрованої адреси, відповідач не отримував кореспонденції, надісланої засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», у тому числі судових повісток, копії позовної заяви з додатками та заочного рішення. За таких обставин ОСОБА_1 з незалежних від нього причин не з`явився у судове засідання та не подав відзив на позовну заяву. Про наявне судове рішення ОСОБА_1 дізнався із застосунку «Дія». Також зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо сум заборгованості за кредитним договором № 103860885 від 09.11.2021, а саме, не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за кредитними договорами, укладеними відповідачем, становить ту суму, що зазначена у додатках до договорів факторингу, за якими позивач набув право вимоги до Відповідача як кредитор у зобов`язанні. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості за кредитами - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до Відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Зважаючи на вищевикладене, відповідач, ОСОБА_1 , вважає, що позивачем не доведено надання ТзОВ «Мілоан» відповідачеві грошових коштів (позики) згідно кредитного договору №103860885 від 09.11.2021. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості відповідача, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості. Крім того, позивачем не надано докази перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 . По-друге, нарахування відсотків проводилось поза межами строку кредитування, встановлених у Договорі. Так, строк кредитування за кредитним договором № 103860885 від 09.11.2021 становить 30 днів. Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 3 395,00 грн. По-третє, розмір нарахованих відсотків значно перевищують тіло кредиту. По-четверте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

28.05.2025 позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Гончарук Д.Р. подав заяву у якій просить заяву про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 24.05.2025 по цивільній справі № 443/279/25, залишити без задоволення.

В обгрунтування поданої заяви зазначає, що відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався . Виходячи з вищевказаного позивач вважає, що відповідач (позичальник) отримав кошти на умовах укладених договорів, використав їх за власним розсудом та не має наміру виконувати умови договору та сплачувати заборгованість, яка договору, нарахована виключно згідно умов з якими відповідач був ознайомлений перед укладанням Договору, та погодився їх виконувати. Відповідач особисто або через представника не з`явився у судове засідання для надання заперечень по справі та не подано до суду відзиву на позовну заяву, як особисто та/або через представника, на що мав право та на думку позивача можливість. Долучені позивачем докази вважає належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитним договором.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подав заяву у якій просить слухати справу у його відсутності.

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Сочка В.І., подав клопотання у якому просить надати можливість представнику ОСОБА_1 адвокату Сочці В.І. взяти участь у всіх засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 30.06.2025 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сочки В.І. - задоволено. Постановлено судові засідання в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконференцзв`язок з судом) за посиланням на vkz.court.gov.ua.

03.09.2025 у день судового засідання представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Сочка В.І., не авторизувався в системі ВКЗ.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заочним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2025 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ), заборгованість за договором про споживчий кредит №103860885 від 09.11.2021 в розмірі 31 395 (тридцять одну тисячу триста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, а всього разом стягнути 34 423 (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять три) гривні 00 копійок.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 судом за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , скеровувались судові повістки про виклик його у всі призначені судові засідання та рекомендовані повідомлення засобу зв`язку «Укрпошта» повертались до суду із відміткою « вручено особисто».

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Приписами п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідача було повідомлено судом про розгляд справи у вставленому законом порядку.

У постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

Відповідач ОСОБА_1 свою заяву мотивував ти, що суд приймаючи заочне рішення за відсутності відповідача, виходив з того, що він не був повідомленим належним чином, проте жодної інформації про те, що відповідач був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у суду не було.

Дані твердження суд вважає неспроможними, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання.

Більше того, суд констатує, що копію судового рішення від 24.04.2025 відповідачем ОСОБА_1 також було отримано особисто 30.04.2025 судом за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Відтак суд вважає неспроможними твердження представника заявника, про те, що ОСОБА_1 про наявне судове рішення ОСОБА_1 дізнався із застосунку «Дія», оскільки таке спростовується наявною в матеріалах справи рекомендованим повідомленням.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Щодо покликань представника заявника ОСОБА_1 на великий розмір нарахованих відсотків, а також відсутній розрахунок заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно з платіжним дорученням № 3493012 від 09.11.2021, ТзОВ «Мілоан» було перераховано ОСОБА_1 7 000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 103860885 /а.с.11/.

Відповідно до розрахунку зборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Мілоан» вбачається нарахування процентів та комісії за надання кредиту /а.с.17/.

Також згідно п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 770.00 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово, а відтак її нарахування є правомірним.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачем наведені розрахунки не заперечено, власних не проведено, доказів їх неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Суд визнає дані пояснення, як спробу уникнути цивільно-правової відповідальності за кредитним договором, оскільки відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування факту отримання ним кредитних коштів, а також розміру нарахованої та стягнутої заборгованості.

Відтак доводи представника відповідача адвоката Сочки В.І. про те, що у матеріалах справи відсутні докази про факт нарахування відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, а також відсутність розрахунку заборгованості по кредитному договору спростовуються доказами наявних в матеріалах справи.

Щодо відступлення права грошової вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з договором факторингу №16072024 від 16.07.2024, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ « Мілоан», згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с.13-14 на звороті/.

Відповідно до акту прийому-передчі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №16072024 від 16.07.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії у розмірі 10 388 Кбайт /а.с.15/.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 31 395 грн, з яких: 7 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23 625 грн- заборгованість за відсотками, 770 грн заборгованість за комісією /а.с.16/.

Відтак, суд констатує що ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів» набула права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 ..

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Разом з тим, при розгляді заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не надано доказів, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного повторному заочному повністю або частково, або до його зміни.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто, докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Суд констатує, що у заяві про перегляд заочного рішення представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Сочка В.І., не навів нових істотних обставин, а також не вказав які саме докази слід витребувати та яке доказове значення вони матимуть для вирішення даної справи.

Беручи до уваги той факт, що представник заявника ОСОБА_2 , адвокат Сочка В.І., у заяві про скасування заочного рішення не навів підстав, передбачених ст. 288 ЦПК України для його скасування, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 04.03.2025 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Р.Г. Равлінко