Справа № 211/4844/24
Провадження № 2/211/209/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 серпня 2025 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Костенко Є.К.,

за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,

представника позивача Масальської Ю.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Євтушенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» (далі по тексту - ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, обґрунтовуючи вимоги тим, що згідно з постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ (ліцензію переоформлено на безстрокову постановою НКРЕКП №2247 від 01.09.2015). Відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . У період з 01.06.2021 до 01.05.2022 за вказаною адресою було поставлено природного газу на загальну суму 10860,10 грн. У відповідача виникла заборгованість за спожитий природній газ, яку вона у добровільному порядку не погашає, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за спожитий газ за період з 01.06.2021 по 01.05.2022 в розмірі 10686,33 грн. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 792,83 грн., три відсотки річних в розмірі 236,11 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 08.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.10.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 скеровано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, вважає їх необґрунтованими та недоведеними жодними наданими позивачем документами, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що з 01.05.2022 побутові споживачі ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» були автоматично переведені до ТОВ «Газова компанія «Нафтогаз України». Так, відповідач ОСОБА_1 не користується та не має наміру користуватись послугами ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», вказуючи на помилкове її визнання побутовим споживачем. Крім того, для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ, проте ані позовна заява, ані додані до неї документи не містять покази лічильника, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач вважає, що позивачем не доведено належним чином факту укладення договору між сторонами та надання послуг з газопостачання за вказаною адресою, також вказує на те, що не зазначено обсягу спожитого газу. Крім того, у відзиві на позовну заяву до позивача було поставлено питання згідно зі ст. 93 ЦПК України.

29.10.2024 до суду від представника позивача Масальської Юлії Олександрівни надійшла відповідь на відзив, в якій вона заперечує проти доводів та аргументів відповідача, викладених у відзиві, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача звертає увагу на те, що предметом розгляду у даній справі є спірні правовідносини, що виникли та існували по 30.04.2022 (до 01.05.2022) між відповідачем та позивачем у зв`язку з виконанням Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015, і стосується безпосередньо постачання, нарахування та сплати вартості спожитого природного газу. Постачальником природного газу для побутових споживачів ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» був з 01.07.2015 до 01.05.2022, на даний час діяльність з постачання газу відповідачу не здійснюється. Договірні відносини між сторонами існували до 01.05.2022 і припинені згідно з нормативно-правовим актом державного органу, а не за ініціативою позивача чи відповідача. Зарахування грошових коштів, отриманих від відповідача як оплата спожитого газу здійснювалась позивачем з дотриманням Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, та Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015. Також зазначає, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ, визначеними за договором розподілу природного газу в розрахунковому періоді. На сайті Інформаційна платформа ТОВ «Оператор ГТС України» зберігається інформація щодо відбору (споживання) природного газу споживачем з ЕІС-код 56ХМ08А17332240І (Криворізький р-н, м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України, буд. 10, кв. 20) за кожний календарний місяць, яка зберігається в загальній газотранспортній системі України і є незмінною з моменту її передання оператором ГРМ (АТ «Криворіжгаз») по закінченню кожного календарного місяця і до теперішнього часу. Ця інформація щодо обсягів споживання природного газу відповідачем за його адресою та зазначений ЕІС-код повністю відповідають даним, які зазначені в розрахунку до позовної заяви. Постачальники послуг самостійно ведуть облік своїх абонентів та нараховують суми до сплати за спожиті послуги, право підтвердити відсутність чи наявність заборгованості за комунальною послугою належить виключно її виконавцю. Вказує на те, що надані разом з відзивом на позовну заяву документи не є належними доказами та не стосуються предмету розгляду даної справи.

22.11.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про зобов`язання позивача виконати вимоги ч. 3 ст. 93 ЦПК України, а саме надати відповіді на поставлені відповідачем запитання.

Ухвалою суду від 27.11.2024 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 Євтушенко Аліни Ігорівни в рамках розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ задоволено, зобов`язано позивача ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» надати відповіді на запитання представника відповідача, поставлені у відзиві на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 93 ЦПК України, а саме:

1. На підставі показів якого лічильника здійснені розрахунки заборгованості за спожитий газ, зазначені в позовній заяві ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»?

2. На підставі яких показів лічильника (кількісних його характеристик) був здійснений розрахунок заборгованості за спожитий газ? Прошу зазначити детально по кожному місяцю окремо.

3. В яких документах зафіксовані дані показники газового лічильника?

13.01.2025 до суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява на виконання ухвали суду від 27.11.2024, в якій позивач відмовився від надання відповіді на поставлені представником відповідача питання, вказуючи на те, що предметом розгляду у даній справі є спірні правовідносини, що виникли та існували по 30.04.2022 (до 01.05.2022) між відповідачем та позивачем у зв`язку з виконанням Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015, і стосується безпосередньо постачання, нарахування та сплати вартості спожитого природного газу. Представник позивача вказує на те, що поза межами даного судового розгляду перебувають правовідносини відповідача та оператора ГРМ (АТ «Криворіжгаз») щодо порядку визначення об`ємів (обсягів) спожитого природного газу, що регулюється окремим Типовим договором постачання розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

15.01.2025 до суду від відповідача ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

29.10.2024 до суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшли заперечення проти клопотання про долучення доказів.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримає у повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач та її представник в останнє судове засідання надали до суду заяву, в якій заперечують проти задоволення позовних вимог та просять суд розглядати справу за їх відсутності, у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Оскільки сторони не з`явились в останнє судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з частиною першою статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі по тексту - Закон №2189-VIII).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуги з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Відповідно до статті 19 Закону №2189-VIII, одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості. Параметри якості природного газу та величини його тиску повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Величина тиску газу не може бути меншою за мінімально допустиме значення, визначене нормативними та технічними документами на газові прилади і пристрої. Для забезпечення безперервності та безпеки газопостачання оператор газорозподільної системи здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання в житлових будинках. Види робіт, які входять до технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання в житлових будинках, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в нафтогазовому комплексі. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Договір про постачання природного газу укладається лише в разі наявності у споживача або його постачальника договору про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи має право відмовити споживачу або його постачальнику в укладенні договору про розподіл природного газу виключно з підстав, визначених у статті 19 Закону України «Про ринок природного газу».

Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.11.2012.

Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до постанови НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ (ліцензію переоформлено на безстрокову постановою НКРЕКП №2247 від 01.09.2015).

27.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з пунктом 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил.

При цьому, суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що позивачем не доведено належним чином факту укладення договору між сторонами та надання послуг за вказаною адресою, оскільки існування договірних відносин підтверджується фактичним споживанням відповідачем природного газу та здійсненням часткової оплати його вартості, про що свідчить наявна в розрахунку переплата на початок періоду нарахування заборгованості та документи, надані відповідачем: розшифровка балансу розрахунків за листопад 2021 з інформаційної бази ТОВ «Нова-ком» із вказівкою на переплату та платіжне доручення №113 від 27.02.2021. Тому у даному випадку необхідно виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини, що підтверджується фактичним споживанням відповідачем природного газу та здійсненням часткової оплати його вартості, про що свідчить наявна в розрахунку переплата на початок періоду нарахування заборгованості.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідно до норм чинного законодавства між сторонами було укладено Договір постачання природного газу шляхом акцептування відповідачем типового Договору, що є загальноприйнятою формою укладення публічних договорів у даній сфері.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, який названо «фінансовий стан», за спожитий газ за період з 01.06.2021 по 01.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 наявна заборгованість з газопостачання в сумі 10686,33 грн.

В якості доказу існування заборгованості за період 01.06.2021 року до 01.05.2022 року саме у вищеназваній сумі, а відповідно і подальше нарахування інфляційних і річних витрат, позивач посилається на доданий до позову документ під назвою «фінансовий стан», виданий за підписом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без зазначення її посади та установи, організації, тощо, в якій вона працює.

Суд вважає, що зазначений документ не може бути належним і допустимим доказом і не є по своїй суті розрахунком заборгованості за позовом за такими підставами.

Вважаючи доведеним факт укладення сторонами на підставі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.2 розділу З Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, суд звертає увагу на вимоги ч.3 ст.626 ЦК України, які визначають, що у разі укладення двостороннього договору обидві сторони наділені правами та обов`язками.

Відповідно до п.5 частини 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.1 ст.9 вищеназваного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 4 гл.4 розділу 9 Кодексу газорозподільчих систем ( в редакції, що діяла на час виникнення боргу) передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Крім того, згідно з п.3 гл.4 Розділу 9 Кодексу ГРМ на споживача покладені обов`язки своєчасного, не пізніше ніж у місячний строк, письмового повідомлення Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та(або) опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті.

Між тим, згідно абз.6-10 п.4 гл.4 розділу 9 Кодексу ГРМ Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показання лічильника газу ( з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Відповідно до пункту 4.3 Типового договору постачання розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно абзацу 1-3 пункт 4.4 розділу IV Типового договору постачання об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається у два способи: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що міститься в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу ; або 2) за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалюваний або міжопалюваний період.

Таким чином, газорозподільна компанія у разі неотримання показань лічильника від споживача з 01 до 05 числа, зобов`язана визначити обсяг споживання газу за минулий місяць розрахунковим методом, з використанням групи споживання до якої віднесено Споживача та відповідного визначеного середньостатистичного річного профілю споживання природного газу в розрізі місяців.

Але, як при поданні позову до суду так і в процесі розгляду справи позивач не надав жодного доказу, щодо законності та правильності визначення розміру заборгованості за отриманий відповідачем природний газ.

Так, вищеназваними законами та підзаконними нормативними актами передбачена можливість передавати показання лічильника як безпосередньо Споживачем, так і автоматично, якщо лічильник, який знаходиться на його об`єкті оснащений засобами дистанційної передачі даних.

Проте, позивач не надав відомостей про тип встановленого у відповідача лічильника та можливість або відсутність отримання автоматично показників спожитого газу.

Позивач не зробив і не подав до суду належним чином оформлений розрахунок заборгованості на підтвердження обсягів наданого продукту, виду (групи) споживання природного газу (чи наявна плита газова у разі відсутності гарячого водопостачання, або є газова плита та газовий водонагрівач чи інше обладнання), а всі ці складові і визначають суму заборгованості за кожен місяць.

Представником відповідача у справі був наданий акт обстеження від 11.12.2021 року будинку 10 кв.20 особовий рахунок НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , який складений двома представниками АТ «Криворіжгаз» Горошко О.С. та Приймак С.А. за участі відповідача ОСОБА_1 , в якому зафіксовані показання лічильника газу 09086,25. Але за відсутності належно складеного розрахунку не зрозуміло: чи при нарахуванні заборгованості за минулий місяць були враховані зняті показання.

Крім того, суд не ототожнює позивача та Оператора ГРМ, та не перекладає на нього функції щодо зняття показників лічильника відповідача, а лише констатує, що позивач, як ініціатор спору, повинен володіти інформацією про складові, зокрема, показання лічильника на початку та наприкінці звітного періода-місяця, що використовувалися як база нарахування ймовірної заборгованості, та які стали основою для розрахунку заборгованості, поданому саме ним, а не Оператором ГРМ. Натомість, з пояснень представника позивача випливає, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» фактично виступає посередником між споживачем та Оператором ГРМ, не здійсн..чи самостійного зняття показань лічильників та не перевіряючи відомості, які отримує від Оператора ГРМ.

При цьому, отримавши в ході судового розгляду відомості від відповідача про те, що нею та АТ «Криворіжгаз» було здійснено обстеження лічильника відповідача 11.12.2021 та зафіксовано показання лічильника, позивачем не було здійснено заходів щодо звіряння заборгованості з поданого ним розрахунку з даними споживача, хоча відповідно до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015, саме постачальник має право безперешкодного доступу до лічильників газу Споживача для перевірки показань фактично використаних Споживачем обсягів природного газу та проводити разом із Споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу і підписання відповідного акту.

Крім того, про спірність наданого позивачем розрахунку заборгованості свідчить і той факт, що відповідачем було надано розшифровку балансу розрахунків за листопад 2021 з системи ТОВ "Нова-ком", в якому зазначено, що за послуги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" станом на 01.11.2021 рахується переплпта у розмірі 796,11 грн, натомість, у розрахунку заборгованості на 01.11.2021 вже нараховано борг у розмірі 3642,22 грн.

Суд вважає, що як доказова база можуть бути використані відомості з Єдиної автоматизованої системи комунальних розрахунків ТОВ "Нова-ком", оскільки, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" є учасником даної системи, та використовує її як джерело надання інформації споживачам про нараховані суми для сплати. Саме постачальник послуг, як учасник Єдиної автоматизованої системи комунальних розрахунків, самостійно веде облік своїх абонентів та нараховує суми до сплати за спожиті послуги. Постачальники житлово-комунальних та інших послуг самостійно ведуть облік особових рахунків своїх абонентів, оплачених сум по кожному особовому рахунку абонента, враховують надані пільги та субсидії, вносять необхідні зміни та нараховують суми до сплати за спожиті послуги на перше число кожного місяця. Дані твердження доводяться умовами Угоди користувача, яка є публічною офертою та розміщена на сайті ТОВ "Нова-ком" (https://www.novakom.com.ua/about/public/legal-terms.html).

Тому, суд звертає увагу, що маючи інформацію про оспорювання показників нарахованого споживання газу відповідачем, позивач не звернувся до Оператора ГРМ, як сторони існуючого договору з позивачем, та не витребував від нього інформацію з приводу того, як було визначено обсяг розподіленого газу, який було покладено в основу розрахунку позивача.

Таким чином, суд вважає, що позивач, вимагаючи стягнення заборгованості на свою користь, не надав детального аргументування поданого ним розрахунку, а, отже, не довів розмір та обґрунтованість своїх вимог до відповідача.

При цьому, суд не бере до уваги подані відповідачем документи , а саме: інформацію щодо обсягів поставленого ТОВ «Газова компанія «Нафтогаз України» природного газу, оскільки вона не є належним доказом та не стосуються предмету розгляду даної справи. Відносно договору оренди квартири у місті Ірпінь від 31.08.2021, сторінок трудової книжки, закордонних паспортів, посвідки на проживання суд зазначає, що дані документи дійсно можуть підтверджувати, що позивач не проживала у спірний період у АДРЕСА_1 , але в повній мірі не підтверджують, що вона була звільнена від покладених на неї обов`язків, як споживача житлово-комунальних послуг.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із цим, суд не вважає за необхідне окремо визнавати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою, як того вимагає представник відповідача, посилаючись на ч. 4 ст. 81 ЦПК України, через ненадання відповіді позивачем на питання відповідача, подані в порядку ст. 93 ЦПК України, як письмове опитування учасників справи як свідків, оскільки суд і так дійшов висновку, про недоведеність вимог позивача.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не було доведено належними та допустимими доказами виникнення та розмір фактичної заборгованості відповідача.

Згідно з частиною першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 610-612, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.09.2025.

Суддя Костенко Є. К