Справа № 766/5446/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «ФК «Суперіум» звернулося до суду з позовом, посилаючись на ту обставину, що 25.06.2020 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 0. Відповідно до п. 1.2. Договору, Банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит), на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами. Позичальник, в порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, АТ «УКРСИББАНК» відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» на підставі Договору факторингу право вимоги до відповідача за вищевказаним Договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним Договором. Загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу складає у розмірі 30983,22 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 15001,25 грн.; заборго?ваність за відсотками 15981,97 грн. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача, яка була нарахована первісним кредитором, в сумі 30983,22 грн. На підставі викладено позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30983,22 грн, та вирішити питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09.06.2025 року представник відповідача Мороз Л.С. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що сторона відповідача вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем у позовній заяві не зазначено коли відповідач отримав кредит, на який термін, на яку суму, на яких умовах, та на які цілі він його отримував. Не зазначається чи сплачував кредит чи ні. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем на обгрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про отримання відповідачем коштів, та виникнення у відповідача заборгованості за кредитним договором. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та не можливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Також, дійсність договору факторингу не звільняє нового кредитора від процесуального обов`язку доведення акту укладання договору кредиту, що не було зроблено позивачем. В матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги до позивача. Крім того, позивачем не надано до позовної заяви виписки з особових рахунків відповідача та акту приймання-передачі прав вимоги. У зв`язку з чим, представник позивача просить у задоволенні позову відмовити. Стороною відповідача завлено, що відповідачем при розгляді даної справи були понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн, які просить стягнути з позивача на користь відповідача.

10.07.2025 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що змістом Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 0 від 25.06.2020 року між сторонами було визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування тощо. ОСОБА_1 погодився на укладення такого договору і на таких умовах, підписавши Договір-Анкету, додаткову угоду до Договору-Анкети, Анкетузаявку про надання споживчого кредиту. На думку представника позивача, факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу складає 30983,22 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 15001,25 грн.; заборгованість за відсотками 15981,97 грн, при цьому позивачем жодних нарахувань боргу по тілу кредиту, відсотках, тощо не здійснювалося. Отже, саме виписка з особового рахунку, яка надано первісним кредитором та яка додана до матерів справи, на думку сторони позивача, підтверджує ні лише видачу кредитних коштів, а й їх рух, нарахування відсотків, комісії, тобто наявну заборгованість за кредитним договором. Крім того, представник позивача зазначає, що були надані належні докази переходу права вимоги за кредитним договором від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів. Позивач, як новий кредитор за кредитним договором № 0, 28.11.2024 року надіслав на адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитом. Відповідач не надав суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. У зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явивлися, про час та мсіце розгляду справи повідомлені належним чином, стороною відповідача наданий до суду відзив на позов, в якому висловили свою позицію щодо заявлених позовних вимог. Заяв та клопотань не надходило.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

25.06.2020 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №0, ліміт кредитування встановлений 15000,00 грн, строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору до 05.07.2022 року ( п.2.1 договору).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог законодавства України, документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», розміщеного на сайті й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, поточний рахунок, який обслуговується згідно Договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», у національній валюті України.

Відповідно до п. 1.2. Договору, банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит), на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами.

Відповідно до п. 1.4. Договору, Правила після підписання сторонами Договору-анкети, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір-анкету, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені в цьому Договорі-анкеті та в Правилах. Підписи сторін під цим Договором-анкетою вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому, після підписання сторонами цього Договору-анкети, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього Договору-анкети. Терміни, що вживаються в цьому Договорі-анкеті мають значення, надане їм у Правилах.

Банк свої зобов`язання за договором-анкетою виконав у повному обсязі, відкривши позичальнику картковий рахунок у національній валюті України.

Позичальник, в порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав.

26.06.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу № 278 від 26.06.2024 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором № 0.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №278 від 26.06.2024 року, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 25.06.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.512 та 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів (постанова Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №910/9828/17).

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

28.11.2024 року позивач, як новий кредитор за кредитним договором № 0, надіслав на адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитом, яка була залишена без задоволення.

Таким чином, первісний кредитор, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк, заборгованість не сплачена.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

У статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610, частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору, виникла заборгованість.

Загальна сума заборгованості відповідача, яка була нарахована первісним кредитором, у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу №278 від 26.06.2024 року, та надана позивачем , складає у розмірі 30983,22 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 15001,25 грн; заборгованість за відсотками 15981,97 грн.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені, зокрема, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 566 від 30 грудня 1998 року (чинного на час проведення грошових операцій за кредитним договором).

Відповідно до наданої позивачем виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2024 по 07.07.2025 року вбачається, що сума початкової заборгованості відповідача станом на 13.01.2024 року, до відступлення права вимоги первісним кредитом, за договором № 0 від 25.06.2020 року, становить 15001,25 грн за основним боргом; 15 981,97 грн за нарахованими відсотками.

Виписки з особового рахунку, надані банком, містить обов`язкові реквізити, визначені законодавством, такі як дата, сума, деталі операції та найменування учасників, а також підтверджує фактичне здійснення господарської операції, фіксує рух коштів та слугує підставою для бухгалтерських записів, та є первинним документом, а тому доводи сторони відповідача щодо неналежності та недопустимості наданих доказів позивачем є хибними та не приймаються судом до уваги.

В свою чергу, факт отримання коштів стороною відповідача не оспорювався, при цьому відповідач користувався кредитними коштами та здійснював відповідні операції щодо зняття готівки та поповнення рахунку. Відповідач лише заперечував заявлений позивачем розмір заборгованості за кредитним договором, а згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Розрахунок заборгованості, наданий банком, відповідач не спростував, не надав власного розрахунку, а також доказів, що підтверджують повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Крім того, відповідач вважав, що наданий банком розрахунок, є необґрунтованим, оскільки не дозволяє перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому вказаний розрахунок не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі. Проте, відповідач не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем.

При цьому незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови в позові у повному обсязі.

Суд дійшов висновку, що виписки з особового рахунку позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем та не оспорюється відповідачем.

Отже, між позивачем та відповідачем виникли відповідні правовідносини на підставі договору про отримання кредиту.

Згідно зі ст.1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на що підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.

Крім цього у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

При цьому, відповідачем заявлено, що ним при розгляді справи були понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн, які вин просить стягнути з позивача на свою користь.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні судом в повному обсязі, то судові витрати покладаються на відповідача, у тому числі і понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, та не підлягають відшкодуванню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 України, ст.ст.2, 15, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» ( м. Київ, Вознесенській узвіз, буд. 23-А) заборгованість за договором № 0 від 25.06.2020 року у розмірі 30983,22 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 15001,25 грн; заборгованість за відсотками 15981,97 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» ( м. Київ, Вознесенській узвіз, буд. 23-А) понесені судовий витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан