Номер провадження: 88-ц/813/24/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ПАТ АБ «Порто-Франко» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 22 лютого 2007 року між АКБ «Порто-Франко», правонаступником якого є АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №445/1-07. Згодом, між банком та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 1 та додаткова угода № 2 до кредитного договору, згідно умов яких сума кредиту була збільшена.

Відповідно до укладеного між сторонами договору поруки №30-01-09 від 30 січня 2009 року ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання відповідати в повному об`ємі за своєчасне і повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

У встановлений строк відповідачі зобов`язання не виконали, чим порушили умови кредитного договору, договору поруки, на підставі чого позивач 23 червня 2009 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКБ «Порто-Франко» заборгованість за договором кредиту 3445/01-07 від 22 лютого 2007 року в загальному розмірі 1 198 338, 20 грн. В решті частини позову відмовлено.

За час примусового виконання рішення суду, відповідачем частково погашено заборгованість у розмірі 493 943,56 грн. Також, в рахунок погашення боргу, АБ «Порто-Франко» було передано земельну ділянку та будинок.

Однак, після виконання рішення суду, внесеної суми грошових коштів у гривні не вистачило для погашення заборгованості за кредитним договором, станом на 28 жовтня 2014 року заборгованість відповідачів за кредитним договором по сумі кредиту та нарахованих відсотках склала 43 175,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 28 жовтня 2014 року становило 559 163,40 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 43 175,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 28 жовтня 2014 року становило 559 163,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2015 року скасовано, ухвалено нове. Позов ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Порто-Франко» заборгованість за кредитним договором у розмірі 377 471,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір. В задоволенні інших позовних вимог банку відмовлено.

17 січня 2023 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку та перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2009 року по справі №2-4679/09 на підставі якого було прийнято рішення що переглядається, переглянуте та змінене Одеським апеляційним судом 27 вересня 2022 року. Відповідно змінилися обставини та правовідносини між сторонами і тому вважає, що рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року по даній справі підлягає скасуванню, а позовні вимоги відмові у задоволенні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Залишено в силі рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційною суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

На підставі викладеного вважає, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц були встановлені істотні обставини для даної справи, що не були встановлені судом при прийнятті рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року.

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та оцінивши аргументи поданої заяви, дійшла висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства слідує, що трирічний строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної, на думку особи, помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (3 роки) є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску.

З поданої заяви слідує, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року, у зв`язку зі зміною у 2018 році судової практики (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц).

Тобто, звернувшись до суду 13 липня 2025 року із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року, з урахуванням зазначених підстав перегляду, а саме зміни судової практики у 2018 році, трирічний строк є пропущеним.

Наслідком пропущення трирічного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності пропуску цього строку.

Враховуючи те, що передбачений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами пропущений, вказаний строк є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску, тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними з цього питання є рішення ЄСПЛ у справах «Osman v. the United Kingdom» (Осман проти Сполученого Королівства) від 28 жовтня 1998 року та «Kreuz v. Poland» (Креуз проти Польщі) від 19 червня 2001 року.

Суд також зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги (заяви) на судові рішення. Норми, які регламентують строки їх подання, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 423, 424 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити всім учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий ________________ О.С. Комлева

Судді ________________ М.М. Драгомерецький

________________ С.М. Сегеда