Справа № 716/1172/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Шафер В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Чуньків в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 40,00 кв.м., житловою площею 32,10 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавиці.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.07.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено підготовче судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач відзив не подав, подав заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін та ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави.

При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що виконкомом Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області вчинено актовий запис №21 від 16.01.2006 року (а.с.7).

За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220,1221 ЦК України).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з заповітом, посвідченого секретарем Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Довгою Н.Д. 25.10.2005 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право в тому числі і належну їй земельну ділянку серії ЧВ-№064278 розташовану в с.Чуньків Заставнівського району Чернівецької області передану для товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла своєму синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вказаний заповіт є чинним (а.с.6, а.с.34 зворот).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК України).

Згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 06.05.2014 позивач змінив своє прізвище зі « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.8).

ОСОБА_6 постійно проживав зі спадкодавицею ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , протягом строку, визначеному статтею 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини, а отже, є таким що прийняв спадщину, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Інші особи, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, за даними спадкової справи відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

19.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2025 року, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейною Г.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлої (а.с12).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року.

Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 11.12.2024 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку під літ. «А» загальною площею 40,40 кв.м, в тому числі житловою площею 32,10 кв.м, сараю під літ. «Б», «В», «Г», огорожі під №1-2, та його вартість складає 181922,00 грн (а.с.10, 11).

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №479 виданою виконкомом Чуньківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Разом з ним проживав син ОСОБА_3 (а.с.38 зворот).

Також, згідно з випискою із погосподарської книги с.Чуньків №5 (за 2021-2025 роки), ОСОБА_2 була власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.14).

Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.

Відповідно дост.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння АДРЕСА_1 побудоване ОСОБА_2 відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі.

Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що спадкодавця ОСОБА_2 була власником домоволодіння АДРЕСА_1 , але за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавиці позивач, будучи спадкоємцем за заповітом і таким що прийняв спадщину, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через органи нотаріату, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту шляхом визнання за спадкоємицею ОСОБА_2 права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3,4,12,13,19,76-82,141,200, 247,258,259,263-265,354,355 ЦПК України, ст.ст.15,16,328,1216-1218,1220,1221,1223,1261,1268,1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади с.Чуньків в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку під літ.А (1938) загальною площею 40,40 кв.м, в тому числі житловою площею 32,10 кв.м, сараю під літ. «Б», «В», «Г», огорожі під №1-2, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська