У Х В А Л А

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 580/407/14-ц

провадження № 14-103звц25

Суддя Великої Палати Верховного Суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави до Лебединської районної державної адміністрації Сумської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління Держземагентства у Лебединському районі Сумської області, Лебединське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Лебединський агролісгосп» Обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс», про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і повернення земельних ділянок у користування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп» Обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» про визнання права власності на земельні ділянки, визнання протиправними дій та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

УСТАНОВИЛА:

1. У березні 2014 року прокурор Лебединського району Сумської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації Сумської області № 454 від 31 серпня 2010 року в частині затвердження проєкту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельних ділянок площею 2 га та 0,12 га, а також визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки і скасувати їх державну реєстрацію, повернути

земельні ділянки в користування Лебединському дочірньому

агролісогосподарському підприємству «Лебединський агролісгосп»

Обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» (далі - ДП «Лебединський агролісгосп»).

2. Свої вимоги обґрунтовував тим, що розпорядженням голови Лебединської районної державної адміністрації Сумської області

від 31 серпня 2010 року № 454 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельних ділянок площею 2 га для ведення особистого селянського господарства і 0,12 га для ведення садівництва на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Цим же розпорядженням постановлено видати державні акти на ці земельні ділянки.

06 грудня 2010 року ОСОБА_2 отримала державні акти на право приватної власності на вказані земельні ділянки площею 2 га та 0,12 га. Спірні земельні ділянки розташовані на землях лісового фонду

ДП «Лебединський агролісгосп», яке згоди на вилучення земельних ділянок не давало. Прокурор наголосив, що рішення про передачу земельних ділянок прийнято некомпетентним органом, і просив позов задовольнити.

3. ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні власністю, зобов`язати

ДП «Лебединський агролісгосп» припинити лісокористування земельними ділянками і привести їх до стану, придатного для цільового використання. Посилалась на те, що ДП «Лебединський агролісгосп» користується земельними ділянками без будь-яких правових підстав, порушуючи її право власності на земельні ділянки, яке вона набула на підставі розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації Сумської області № 454 від 31 серпня 2010 року.

4. Рішенням від 19 листопада 2014 року Лебединський районний суд Сумської області первісний позов задовольнив.

Визнав незаконним та скасував розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації від 31 серпня 2010 року № 454 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району» в частині затвердження проєкту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельних ділянок площею 2 га

та 0,12 га.

Визнав недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЛ № 435637, виданий 06 грудня 2010 року, зареєстрований 23 грудня 2010 року за № 42; серії ЯЛ № 435648, виданий 06 грудня

2010 року, зареєстрований 23 грудня 2010 року за № 41 на ім`я ОСОБА_2 . Скасував їх державну реєстрацію.

Повернув земельні ділянки: площею 2 га (кадастровий номер :06:002:0351) та 0,12 га (кадастровий номер :06:002:0352), що розташовані на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району у користування ДП «Лебединський агролісгосп».

Відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

5. Рішенням від 19 березня 2015 року Апеляційний суд Сумської області частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року частково змінив, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду щодо виникнення у ДП «Лебединський агролісгосп» права постійного користування спірними земельними ділянками на підставі пункту 5 розділу VIIІ Прикінцевих положень Лісового кодексу України.

У частині вирішення спору про повернення земельних ділянок площею 2 га (кадастровий номер :06:002:0351) та 0,12 га (кадастровий номер :06:002:0352), що розташовані на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району, у користування

ДП «Лебединський агролісгосп» рішення суду скасував і в задоволенні цих вимог позову відмовив.

В іншій частині рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року залишив без змін. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

6. Ухвалою від 21 жовтня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилив касаційну скаргу ОСОБА_2 , а рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року в частині, що не змінена судом апеляційної інстанції, та рішення Апеляційного суду Сумської області від 19 березня 2015 року - залишив без змін.

7. У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року.

8. Обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду судового рішення, ОСОБА_1 посилається на рішення Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 09 травня 2025 року у справі «Бондар проти України», у якому встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

9. 22 серпня 2025 року на підставі службової записки судді

Червинської М. Є. заяву передано до Великої Палати Верховного Суду.

10. 01 вересня 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 580/407/14-ц визначено Ступак О. В. суддею-доповідачкою.

11. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом), - особою, стосовно якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.

12. ЄСПЛ у справі «Бондар проти України» об`єднав дві заяви: заяву ОСОБА_1 щодо перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року у справі № 580/408/14-ц та заяву ОСОБА_2 щодо перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року в цій справі.

13. ЄСПЛ у рішенні від 09 травня 2025 року у справі «Бондар проти України» зазначив, що друга заявниця ( ОСОБА_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14. Тобто у справі № 580/407/14-цсаме ОСОБА_2 є особою, стосовно якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, а не ОСОБА_1 .

15. Форма і зміст заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами визначені у статті 426 ЦПК України.

16. Відповідно до статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

17. У заяві зазначаються:

1) найменування суду, якому адресується заява;

2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) інші учасники справи;

4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву;

5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення;

6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

18. До заяви додаються, зокрема, докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

19. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України перегляд судових рішень можливий у випадку встановлення ЄСПЛ такого порушення Україною гарантованих Конвенцією чи протоколами до неї прав, яке призвело до постановлення у конкретній справі на національному рівні судового рішення, що суперечить зазначеному міжнародному договору.

20. Заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам процесуального закону.

21. Оскільки ОСОБА_1 не був стороною у цій справі, то йому необхідно подати докази на підтвердження його права на звернення із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року у справі № 580/407/14-ц, наприклад щодо підстав для правонаступництва.

22. У разі наявності підстав для звернення із такою заявою ОСОБА_1 повинен подати відповідні докази щодо підтвердження ним статусу правонаступника ОСОБА_2 (наприклад, свідоцтво свідоцтво про прийняття спадщини, копія спадкової справи тощо).

23. Згідно із частиною третьою статті 427 ЦПК України у разі, якщо заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

24. З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 до заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами не додано документів, які підтверджують право на звернення у цій справі, то заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

25. Керуючись статтями 185, 423-427 ЦПК України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави до Лебединської районної державної адміністрації Сумської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління Держземагентства у Лебединському районі Сумської області, Лебединське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Лебединський агролісгосп» Обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс», про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і повернення земельних ділянок у користування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп» Обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» про визнання права власності на земельні ділянки, визнання протиправними дій та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками - залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків поданої заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України у разі невиконання вимог ухвали подана заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак