Провадження №2/748/812/25
Єдиний унікальний № 748/1576/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про скасування виконавчого напису,

В С Т А Н О В И В :

14.05.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить:

1) визнати виконавчий напис від 12.02.2021 р. № 24217 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо звернення стягнення з позивача, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Дебт Форс» зобов`язань за кредитним договором з АТ «Укрсоцбанк» на суму 9 912,47 грн, таким, що не підлягає виконанню.

2) стягнути з відповідача, ТОВ «Дебт Форс» на користь позивача, ОСОБА_1 , судові витрати в сумі 5 968,96 грн, з них 5 000,00 грн витрати на правову допомогу, 968,96 грн судовий збір.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що виконавчий напис нотаріуса від 12.02.2021 р. № 24217, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., передбачає звернення стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0935/109814-ZP від 29.05.2013 р. у розмірі 9 912,47 грн. На переконання позивача, такий виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172. Позивач у позовній заяві також зазначає, що ТОВ «Дебт Форс» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Вердикт Капітал» за вказаним кредитним договором, проте про відступлення прав вимоги його належним чином повідомлено не було, а всі платежі він здійснював виключно на користь первісного кредитора АТ «Укрсоцбанк». Крім того, з моменту виникнення права вимоги минуло понад три роки, що унеможливлює вчинення виконавчого напису. На переконання позивача, заборгованість не є безспірною, оскільки нотаріусу не були подані первинні бухгалтерські документи, які підтверджують наявність та розмір боргу. Таким чином, позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та просить його скасувати.

Ухвалою судді від 19.05.2025 р. відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

20.05.2025 р. до суду надійшла заява про забезпечення позову від представника позивача.

Ухвалою судді від 21.05.2025 р. заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округ Гораєм О.С., зареєстрованого у реєстрі за № 24217.

Відповідач ТОВ «Дебт Форс» та треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проте правом на подання відзиву/пояснень щодо позову не скористались, жодних заяв та клопотань від них не надходило, а тому справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань.

Судом встановлено, що 12.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24217, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0935/109814-ZP від 29.05.2013 р. у загальному розмірі 9 912,47 грн (а.с.13).

Кредитний договір № 0935/109814-ZP укладений між позивачем та АТ «Укрсоцбанк» 29.05.2013 р. (а.с.10,11), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1 УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 р. є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», тим не менш правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29.01.2019 р. є ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.01.2024 р. у виконавчому провадженні № 64612320 здійснено заміну сторони стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» (а.с.80,81).

На підставі виконавчого напису № 24217 від 12.02.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрите виконавче провадження № 64612320 від 02.04.2025 р., за яким вбачається, що стягувачем є: ТОВ «Дебт Форс», боржником: ОСОБА_1 , назва документу: виконавчий напис № 24217 від 12.02.2021 р., про: стягнути з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 9 912,47 грн. Крім того, даною постановою, стягнення звернено на доходи ОСОБА_1 , які він отримує в КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради (а.с.50 зворот,52).

Згідно відповіді № 10141 від 07.05.2025 р. приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. на заяву позивача № 16/05 від 16.05.2025 р., встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Малкової М.В. перебуває виконавче провадження № 64612320 з примусового виконання виконавчого напису № 2417 від 12.02.2021, виданого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дебт Форс» заборгованості в розмірі 9 912,47 грн. (а.с.66).

Матеріали справи не містять копії договору, на підставі якого ТОВ «Дебт Форс» набуло Права Вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0935/109814-ZP від 29.05.2013 р. укладеним між позивачем та АТ «Укрсоцбанк».

На вимогу суду, згідно ухвали від 19.05.2025 р., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 12.02.2021 р. № 24217 щодо звернення стягнення з позивача зобов`язань за кредитним договором № 0935/109814-ZP від 29.05.2013 р. з АТ «Укрсоцбанк» суду не надав.

Даючи оцінку наведеним обставинам та заявленим ОСОБА_1 вимогам, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

У ст. ст. 15, 16 ЦК України, закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) прав та інтересу у разі його порушення, невизнання та оспорювання.

Суб`єктивне право на захист реалізується у спосіб, визначений законом. Перш за все це право на звернення за судовим захистом, носієм якого виступає кожний з учасників цивільних правовідносин чи будь-яка заінтересована особа.

Водночас цивільний закон передбачає і позасудові способи захисту цивільних прав, до яких, зокрема належить захист цивільних прав нотаріусом.

Відповідно до положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього Закону визначено, умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 (далі також - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 ЗУ «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відтак обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, яка з огляду на характер правового регулювання цього питання підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Водночас сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 р. у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

10.12.2014 р. набрала чинності постанова КМУ від 26.11.2014 р. № 662 (далі Постанова КМУ № 662), згідно з якою Перелік документів був доповнений новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Водночас постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 р., постанову КМУ № 662 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 р. № 23.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час далі ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови у справі № 826/20084/14, далі КАС України) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Виходячи зі змісту ст. ст. 124, 129 Конституції України та ст. 255 КАС України, можна дійти висновку, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, яке набрало законної сили, має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

За обставинами справи встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили за кредитним договором, який не був посвідчений нотаріально, а відтак вказаний договір не підтверджує безспірність заборгованості позивача перед ТОВ «Дебт Форс» як правонаступником первісного кредитора.

Отже ураховуючи, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, вимоги позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд визнає обґрунтованими та задовольняє їх.

Щодо розподілу судових витрат, то суд вирішив це наступним чином.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зважає, що позивачем також заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат, які пов`язані з розглядом даної цивільної справи, зокрема: 968,96 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн за подання даної позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією про сплату № 201-1741-5225-4738 від 14.05.2025 р. (а.с.1).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн, що становить 100 % від розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: 1) ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги № б/н від 27.08.2024 р. (а.с.5); 2) договір про надання юридичних послуг від 27.08.2024 р., укладеним між адвокатом Салом О.П. та ОСОБА_1 (а.с.16-18); 3) заявка на надання юридичних послуг від 14.05.2025 р. до Договору про надання юридичних послуг від 27.08.2024 р., де загальна сума наданих послуг складає 5 000,00 грн (а.с.21); 4) квитанція № 3404385 Серії 03 ААВ від 14.05.2025 р., де вартість послуги становить 5 000,00 грн (а.с.22); 5) прибутковий касовий ордер від 14.05.2025 р., прийнято від ОСОБА_1 , сума 5 000,00 грн (а.с.22); 6) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Сала О.П. (а.с.28).

Відповідно до п. 1-4 ч. 4. ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У Постановах Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19 Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обгрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, взявши до уваги відсутність заперечення відповідача щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, виходячи з конкретних обставин справи та її складності у сукупності дають підстави зробити висновки, що заявлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу слід залишити без змін та стягнути їх із відповідача на корить позивача у повному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вирішив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 968,96 грн, а також понесені позивачем витрати за послуги з надання професійної (правничої) допомоги в сумі 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 7, 12, 13, 18, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс (, місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна (місцезнаходження: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, буд. 42, оф. 329), про скасування виконавчого напису задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 12 лютого 2021 року № 24217 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» зобов`язань за кредитним договором з Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на суму 9 912 (дев`ять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 47 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта