Справа № 603/339/25
Провадження №2/603/214/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року у розмірі 31 897,28 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 16.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») і ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали кредитний договір № 384089004. На підставі цього договору відповідачу надано кредит у розмірі 11 400,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за вказаним договором, перерахувавши ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11 400,00 грн на його банківську картку № НОМЕР_1 .

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого 15.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року. Окрім того, 20.12.2023 року на підставі договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, на підставі якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору, неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки, а також несплати процентів за договором заборгованості відповідача за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року становить 31 897,28 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2422,40 грн сплаченого судового і 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.06.2025 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») інформацію про емісію на ім`я ОСОБА_1 платіжної картки № НОМЕР_1 , зарахування на цю картку коштів у період з 16.12.2021 року до 21.12.2021 року у розмірі 11 400,00 грн, а також про фінансовий номер телефону відповідача.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 04.09.2025 року постановлено провести заочний розгляд у цій справі та ухвалити заочне рішення.

Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» адвокат Тараненко А. І. у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи,повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Суд установив такі обставини.

16.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір кредитної лінії № 384089004.

Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 03.01.2024 року ОСОБА_1 здійснив акцепт оферти за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV9P27B.

Зі змісту п. 5.14 договору видно, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

У п. 5.4 договору його сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

За цим договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 11 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Правила) (п. 1.1 договору).

За умовами п. п. 1.2, 1.3 кредитного договору № 384089004 сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 11 400,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено 15.01.2022 року.

Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі дисконтний період), а саме до 15.01.2022 року (п. 1.7 договору).

У п. 1.8 цього договору його сторони погодили, що встановлений п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Відповідно до п. 1.9 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в такому порядку:

- виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 748,25 % річних, що становить 2,05 % від суми кредиту за кожний день користування ним;

- за умови продовження строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8 договору з наступного після закінчення вказаного в п. 1.7 договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 748,25 % річних, що становить 2,05 % від суми кредиту за кожний день користування ним.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3 договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 18 411,00 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 7011,00 грн та суму кредиту у розмірі 11 400,00 грн (п. 1.14.1 договору).

До позову долучено копію паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 384089004 від 16.12.2021 року, а також копію заявки на отримання грошових коштів в кредит від 16.12.2021 року, яка містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, зокрема номер його телефону НОМЕР_2 , відомості про номер банківської картки ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

Згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-6682 від 01.07.2025 року на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Фінансовим номером ОСОБА_1 за вказаною платіжною карткою, який знаходився у його анкетних даних, був номер НОМЕР_4 . За період з 16.12.2021 року до 21.12.2021 року на цю платіжну картку зараховано 11 400,00 грн, що також підтверджується долученою до відповіді випискою про рух коштів по зазначеній картці.

На підтвердження виконання умов договору та надання ОСОБА_1 кредиту до позовної заяви долучено копію платіжного доручення № a7cb6e9d-fc45-44b6-44b6-b4f5-f3f4f0a45e0a від 16.12.2021 року, зі змісту якого видно, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_5 400,00 грн за договором № 384089004 від 16.12.2021 року.

Також у матеріалах справи міститься довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про ініціювання відповідної платіжної операції.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 14.02.2022 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 384089004 від 15.12.2021 року становила 29 088,32 грн, з яких 11 400,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 688,32 грн заборгованість за процентами.

Зі змісту цього розрахунку видно, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нараховувало відсотки за користування кредитом у період з 16.12.2021 року до 15.01.2022 року, а також з 19.01.2022 року до 15.02.2022 року, тобто загалом протягом 58 днів. Окрім того, згідно з цим розрахунком ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитом, сплативши загалом 25,00 грн, що віднесено у рахунок погашення заборгованості за процентами.

28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.

Надалі строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року був неодноразово продовжений, зокрема до 31.12.2024 року, шляхом підписання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод, а саме: № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року, № 32 від 31.12.2023 року.

На підтвердження відступлення на користь ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру прав вимоги № 173 від 15.02.2022 року, протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно з реєстром прав вимоги № 173 від 15.02.2022 року, а також акт звірки взаємних розрахунків.

Зі змісту вищевказаного витягу з реєстру прав вимоги видно, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 384089004 від 16.12.2021 року на загальну суму 29 088,32 грн, з яких 11 400,00 грн заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), 17 688,32 грн заборгованість за відсотками.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» станом на 14.04.2022 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року становила 31 897,28 грн, з яких 11 400,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 497,28 грн заборгованість за процентами.

Як видно зі змісту цього розрахунку, з 16.02.2022 року до 03.03.2022 року, а також з 11.04.2022 року до 14.04.2022 року ТОВ «Таліон Плюс» додатково нарахувало відсотки за договором на загальну суму 2808,96 грн.

30.10.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) і ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) уклали договір факторингу № 31/1023-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1 цього договору факторингу його сторони домовились, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

На підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 року, зі змісту якого видно, що ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором на загальну суму 31 897,28 грн, з яких 11 400,00 грн заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), 20 497,28 грн заборгованість за процентами.

29.05.2025 року позивач ТОВ «ФК «Ейс» (фактор) і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт зобов`язався відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1, є невід`ємною частиною договору.

У п. 1.2 цього договору факторингу його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року до договору факторингу № 29/05/25-Е долучено витяг з реєстру боржників від 29.05.2025 (додаток № 1), а також акт прийому-передачі реєстру боржників від 26.12.2024 року (додаток № 2).

Зі змісту вищевказаного витягу реєстру боржників видно, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року на загальну суму 31 897,28 грн, з яких 11 400,00 грн прострочене тіло, 20 497,28 грн прострочені відсотки.

Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року станом на 05.06.2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становив 31 897,28 грн, з яких 11 400,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 20 497,28 грн прострочена заборгованість за процентами, 0,00 грн строкова заборгованість за сумою кредиту та процентами, 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» слід задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 16.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір кредитної лінії № 384089004, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, № 30/1023-01 від 30.10.2023 року та № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», після чого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а згодом до позивача ТОВ «ФК «Ейс» відповідно.

За умовами вищевказаного кредитного договору ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 11 400,00 грн на строк 30 днів зі встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 2,05 % від суми кредиту у день. Отримавши кредит, ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Як вже було зазначено, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) нараховувало проценти за користування кредитом згідно з договором № 384089004 від 16.12.2021 року загалом протягом 58 днів. Окрім того, наступний кредитор ТОВ «Таліон Плюс» додатково нараховувало проценти за договором впродовж загалом 20 днів. Натомість у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт продовження строку кредитування відповідно до умов п. 1.8 цього договору. Водночас суд звертає увагу на те, що право нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Отже, враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії № 384089004 від 16.12.2021 року у розмірі 18 386,00 грн, з яких 11 400,00 грн прострочена заборгованість за сумою (тілом) кредиту, 6986,00 грн (7011,00 грн - 25,00 грн) прострочена заборгованість за процентами.

Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності, серед іншого, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Встановлено, що 29.05.2025 року Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» (далі адвокатське бюро, адвокат) і позивач ТОВ «ФК «Ейс» (далі клієнт) уклали договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Окрім того, 30.05.2025 року Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» і ТОВ «ФК «Ейс» уклали додаткову угоду № 7 до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, зі змісту п. 1 якої видно, що клієнт доручив, а адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів, зокрема у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» надало ТОВ «ФК «Ейс» такі послуги: 1) складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року, вартість 5000,00 грн; 2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року, вартість 1000,00 грн; 3) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , вартість 500,00 грн; 4) підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , вартість 500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, зважаючи на приписи ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» слід стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 4034,89 грн (7000,00 грн * 18 386,00 грн / 31 897,28 грн), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також у силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» слід стягнути 1396,30 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 грн * 18 386,00 грн / 31 897,28 грн).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610-612, 625-628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 384089004 від 16.12.2021 року у розмірі 18 386 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят шість) грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 1396 (одну тисячу триста дев`яносто шість) грн 30 (тридцять) коп. сплаченого судового збору та 4034 (чотири тисячі тридцять чотири) грн 89 (вісімдесят дев`ять) коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: Харківстке шосе, 19, оф. 2005, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне рішення суду складено 09.09.2025 року.

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова