Справа № 174/743/25
п/с 2/174/397/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет»), звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.04.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики №1152653 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

26.04.2021 року між позикодавцем та позичальником/відповідачем за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №1152653 до договору позики №1152653, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 1 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5 000,00 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Позикодавець на виконання умов договору позики № 1152653 від 25.04.2021 року та додаткової угоди до договору позики, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес» на банківський картковий рахунок, що зазначив відповідач № НОМЕР_1 .

Враховуючи умови Договору позики № 1152653 від 25.04.2021 року та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, заборгованість останньої за договором позики складає 16 920,10 грн., зокрема: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 920,10 грн. сума заборгованості за відсотками.

В подальшому, кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище договором позики, зокрема: 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1152653 від 25.04.2021 року.

03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1152653 від 25.04.2021 року.

Оскільки умови договору відповідачем не виконані, позивача просить стягнути з відповідача заборгованості в сумі 16 920,10 грн., судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задовольнивши клопотання представника про витребування доказів.

Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала частково просила зменшити проценти та послуги адвоката.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1152653 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), а 26.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору позики № 1152653 від 25.04.2021 року про збільшення суми позики на 1 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5 000,00 грн. (а.с. 14).

Довідками про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 , з якою укладені кредитний договір № 1152653 від 25.04.2021 р. та додаткова угода № 1152653 від 26.04.2021 р., ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у формі одноразового ідентифікатора VFY4Ly7m0q та dMSK6V1d2W відповідно (а.с. 19зв., 20).

Згідно листа № 11/04/25-19 від 11.04.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжних інструкцій №40c100ac-45f74abd-8572-b57551034de3 та №35d68110-026e-476b-a3db-573aa9a5b782 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1152653 та додаткової угоди (а.с. 20).

Згідно довідок № КД-000022584/ТНПП від 23.04.25 року та № КД-000022582/ТНПП від 23.04.25 року ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 25.04.2021 року, сума 4 000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу 40c100ac-45f7-4abd-8572-b57551034de3 та 26.04.2021 року, сума 1 000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу 35d68110-026e-476b-a3db-573aa9a5b782 (а.с. 20-21зв, 12, 37).

Порядок отримання та надання позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» регламентується Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджених наказом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 11/02/2021 від 11.02.2021 року (а.с. 14зв.-19).

26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.21 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1152653 від 25.04.21 року (а.с. 22-27).

03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1152653 від 25.04.2021 року. (а.с. 27зв-37).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 1152653 від 25.04.21 року, за період з 25.04.2021 року по 28.05 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 16 920,10 грн., з яких: 5 000 грн. заборгованість за тілом позики; 11 920,10 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами (а.с. 6-8).

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Як вбачається з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 16 920,10 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом позики; 11 920,10 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором та вважає його достовірним, оскільки відповідач не спростувала факт отримання і не повернення грошових коштів за вказаним договором.

Однак, враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 11 920,10 грн. не є співрозмірною заборгованості за основною сумою боргу 5 000,00 грн., що суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання нею зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів.

А тому, суд дійшов висновку, що позовна заява в цій частині підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 000,00 грн. з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в сумі 1 431,67 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 500,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, акт прийняття-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність, платіжну інструкцію, рахунок (а.с. 32зв.-36).

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, а також враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. В іншій частині витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (, місцезнаходження юридичної особи: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку 300528) суму заборгованості за договором позики № 1152653 в розмірі 10 000( десять тисяч) грн. 00 коп. з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (, місцезнаходження юридичної особи: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку 300528) суму сплаченого судового збору в розмірі 1 431,67 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ілюшик