Справа № 2/593/21/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Макійчук Г.Р.

з участю позивачки ОСОБА_1

та її представника адвоката Мартищук Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бережанського районного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом поданим представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Мартищук Людмилою Петрівною до ПАТ "Страхової Групи "ТАС" про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мартищук Л.П. звернулася до суду із позовом до ПАТ "Страхової Групи "ТАС" та уточнивши заявлені позовні вимоги, просить стягнути із відповідача витрати на лікування ОСОБА_1 в розмірі 118414,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5921,00 грн. Оскільки відповідачем було здійснено виплати під час судового розгляду, а саме відповідачем було сплачено 117000,00 грн. за шкоду пов`язану зі стійкою втратою працездатності та 5850,00 грн. відшкодована моральна шкода, яка була заподіяна потерпілій.

В обгрунтування позову зазначено, що 09.08.2022 р. о 09 год. 46 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, вулицею Тернопільською поруч будинку №10, що в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, у напрямку центральної частини м. Бережани, порушивши правила дорожнього руху та діючинеобережно, не обрав безпечної на даній ділянці швидкості руху, внаслідок чого під час здійснення маневру повороту ліворуч із заїздом на стоянку готелю «Бережани», що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м.Бережани вул.Тернопільська, 10, здійснив зміну напрямку руху керованого ним автомобіля «Volkswagen Polo», ліворуч і в`їхавши на територію стоянки продовжив рух, не переконавшись, що це буде безпечним допустив наїзд передньої частини керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_1 , яка у цей час рухалася стоянкою попереду у попутньому напрямку. ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду 09.09.2022 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.02.2024 р. у кримінальній справі за №1-кп/593/20/2024 (ЄУ №593/1354/22) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі без позбавлення його права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання та встановлено іспитовий строк терміном 1 рік.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мартищук Л.П. уточнені позовні вимоги підтримали та просять суд стягнути із відповідача ПАТ "Страхової Групи "ТАС" витрати на лікування ОСОБА_1 в розмірі 118414,00 грн. та 5921,00 грн. моральної шкоди.

У судове засідання представник відповідача ПАТ "Страхової Групи "ТАС" не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином. Однак стороною відповідача було надіслано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні даного позову за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як визначено ст.ст.11-13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В силу ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета дока- зуання. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх ви-мог або заперечень.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В силу ст.76 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено 09.08.2022 року о 09 год. 46 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, вулицею Тернопільською поруч будинку АДРЕСА_1 , у напрямку центральної частини м. Бережани, у порушення вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», «прилегла територія», «перешкода для руху» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1, 10.2, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися вищевказаною ділянкою автодороги із безпечною швидкістю руху, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю чи здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків, діючинеобережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги та в даних умовах швидкості руху, внаслідок чого під час здійснення маневру повороту ліворуч із заїздом на стоянку готелю «Бережани», що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м.Бережани вул.Тернопільська, 10, здійснив зміну напрямку руху керованого ним автомобіля «Volkswagen Polo», ліворуч і в`їхавши на територію стоянки продовжив рух, не надавши перевагу, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд передньої частини керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_1 , яка у цей час рухалася стоянкою попереду у попутньому напрямку.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми - переломів кісток склепіння та основи черепа із крововиливом під м`яку мозкову оболонку лобової та скроневої часток правої півкулі крововиливами під та над твердою мозковою оболонкою скроневої частки лівої півкулі головного мозку та забиттям і стисненням його речовини; забиття м`яких тканин волосистої частини голови, які належать до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду 09.09.2022 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.02.2024 р. у кримінальній справі за №1-кп/593/20/2024 (ЄУ №593/1354/22) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі без позбавлення його права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання та встановлено іспитовий строк терміном 1 рік.

Сторона позивача просить стягнути із відповідача витрати на лікування ОСОБА_1 в розмірі 118414,00 грн. та 5921,00 грн. моральної шкоди.

Сторона відповідача позову не визнає про, що було надіслано письмовий відзив, у якому зазначено, що відшкодування, пов`язане з лікуванням потерпілої, проводилося згідно п.24.1 ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно обгрунтованих витрат на лікування (на основі пред`явлених чеків) - в такому випадку сума відшкодування становить 2422,01 грн.; або п. 24.2 ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно вирахування 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі встановленої законом на дату настання страхового випадку (6500,00 грн.) за кожен день лікування (38 дн.) підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів - в такому випадку, згідно медичної документації, сума буде становити 8233,33 грн. (6500:30) х 38дн.). Оскільки Законом гарантується страхова виплата, яка передбачає більшу суму виплат, то відшкодування згідно витрат на лікування проводиться згідно п. 24.2 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і становить 8233,33 грн. Однак, згідно наданого ОСОБА_1 пояснення витрати на лікування в сумі 50 000,00 грн. відшкодовано ОСОБА_2 . Так як відшкодована сума перевищує обгрунтовано розраховану суму страхового відшкодування, згідно наданих медичних та розрахункових документів, а тому підстав для виплати страхового відшкодування в порядку cт.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - немає.

ПАТ «СГ ТАС» була відшкодована шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності, згідно ст.26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 117000,00 грн., крім цього, ПАТ «СГ ТАС» була відшкодована моральна шкода, що заподіяна потерпілій, згідно ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 5850,00 грн.

Положеннями ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано поняття шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Положеннями ст. 24 вказаного Закону визначено порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Позивачка ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача витрати на її лікування в розмірі 118414,00 грн., однак із квитанцій та товарних і фіскальних чеків, які є читабельними встановлено, що розмір понесених витрат ОСОБА_1 становить 114474,80 грн.

Однак, витрати понесені позивачкою у зв`язку з лікуванням повинні бути обґрунтовані та документально підтверджені медичним закладом, а саме кожна витрата повинна підтверджуватися чеками та згідно Витягу з історії хвороби за період лікування в медичному закладі, засвідченим належним чином медичним закладом, в якому повинно зазначатися про призначення даних лікарських препаратів потерпілій. Таким чином відшкодуванню підлягають лише обґрунтовані та документально підтверджені медичним закладом витрати на лікування. Такий Витяг з історії хвороби позивачкою та її представником до суду надано не було. Крім того, позивачкою та її представником не було обґрунтовано чому поряд із покупкою медикаментів позивачкою здійснювалися покупки товарів, які явно не є лікарськими засобами чи медикаментами і з якою метою фіскальні чека про такі покупки подані в обґрунтування позову, та які обставини справи вони доводять.

Враховуючи, вищенаведене, суд, позбавлений можливості здійснити обрахунок витрат на лікування позивачки, оскільки відсутня медична документація з призначеним переліком лікарських призначень та препаратів.

Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди з відповідача ПАТ "Страхової Групи "ТАС", то суд зазначає наступне.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

АТ «СГ`ТАС (приватне)» була відшкодована позивачці моральна шкода в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю: 117000*5%=5850 грн.

Таким чином, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити в повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю та не обґрунтованістю.

Керуючись: ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 259, 258 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Мартищук Людмили Петрівни до ПАТ "Страхової Групи "ТАС" про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика