Справа № 502/1124/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З уточненої позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , 1932 року народження.На день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася спадщина, яка складалася із частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадщину, яка складається із зазначеного спадкового майна, прийняла фактично, як спадкоємець за законом за ст.1261 ЦК України, дружина спадкодавця, ОСОБА_3 , 1930 року народження, як спадкоємець за законом в порядку ст.1261 ЦК України, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1932 року народження, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за однією адресою із ним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , 1930 року народження. На день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилася спадщина, яка складалася із житлового будинку АДРЕСА_1 , належний у тому числі Ѕ частка в порядку спадкування, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та Ѕ частка належна померлій за правом власності. Спадщину, яка складається із зазначеного спадкового майна, прийняла фактично, як спадкоємець за законом за ст.1261 ЦК України, дочка спадкодавця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємець за законом в порядку ст.1261 ЦК України, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 1930 року народження, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала за однією адресою із нею.

В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який складається з літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 38,6 кв.м., господарських будівель: літ.Б1 літня кухня, літ.В баня, літ.Г сарай, літ.Д комора, літ.Е убиральня, 1-4 надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження запис №26 від 25.01.1956 року ОСОБА_3 , 1930 року народження, знаходилася у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , 1932 року народження.

Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис №115 від 04.05.1957 року, свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис №186 від 13.10.1979 року, свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №04 від 13.01.1999 року, свідоцтва про шлюб, актовий запис №45 від 20.06.2000 року, свідоцтва про зміну імені, актовий запис №08 від 01.09.2006 року - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , 1932 року народження та ОСОБА_3 , 1930 року народження.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 03.08.2013 р., актовий запис № 123, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 07.12.2023 р., актовий запис № 542, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до акту від 07.03.1956 року, архівного витягу Кілійської районної державної адміністрації від 11.10.2018 року за №П-184 ОСОБА_2 було відведено земельну ділянку площею 540 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку.

Згідно довідки КП КМР «БТІ» №220 від 28.03.2019 року право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_4 не зареєстровано.

Житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 38,6 кв.м., господарських будівель: літ.Б1 літня кухня, літ.В баня, літ.Г сарай, літ.Д комора, літ.Е убиральня, 1-4 надвірні споруди.

З акту про встановлення фактів від 25.07.2025 р. вбачається, що ОСОБА_1 , 1957 р.н. на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_3 , 1930 р.н. за адресою: АДРЕСА_2 проживала разом однією сім`єю.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 81660824 від 26.06.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 81660693 від 26.06.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який складається з літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 38,6 кв.м., господарських будівель: літ.Б1 літня кухня, літ.В баня, літ.Г сарай, літ.Д комора, літ.Е убиральня, 1-4 надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников