Номер провадження: 22-ц/813/3782/25
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ»,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2024 року у складі судді Далеко К.О.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», ТОВ «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, у якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив суд (том ІІ: а.с. 196):

- стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 34 494, 95 грн. страхового відшкодування;

- стягнути з ТОВ «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ» на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 2 939,19 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 13.03.2020 за адресою: місто Одеса, вулиця Балківська, 22а, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , власник: ОСОБА_1 ; водій: ОСОБА_3 ; поліс ОСЦПВВНТЗ: 117005589 (дійсний станом на дату ДТП), та транспортного засобу марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 , власник: підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ»; водій: ОСОБА_2 ; поліс ОСЦПВВНТЗ: АМ9021217, дійсний з 19.03.2019 по 18.03.2020. За обставинами ДТП, співробітниками Національної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351361 від 13.03.2020. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 13.04.2020 у справі №522/5536/20, яка набрала законної сили 24.04.2020, водія транспортного засобу марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

29.04.2020 водієм транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , в порядку статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було направлено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.04.2020 на адресу електронної пошти ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», як страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2

ФОП ОСОБА_4 при огляді транспортного засобу на станції технічного обслуговування було встановлено наявність шкоди у розмірі 102 939,19 гривень, та сформовано рахунок-фактуру №ШВ-00000074 від 13.05.2020 на проведення ремонту, без ПДВ.

18.08.2020 ОСОБА_1 , у порядку статті 35 Закону №1961- IV, було направлено на адресу електронної пошти представника Страхової компанії, заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі, зазначеному в рахунку-фактурі №ШВ-00000074 від 13.05.2020, на користь ФОП ОСОБА_4 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»було проведено страхову виплату на користь ФОП ОСОБА_4 тільки у розмірі 40 000,00 гривень.

22.09.2020 з метою визначення реального розміру збитку від пошкодження транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , для здійснення страхового відшкодування, було проведено експертизу, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 , що відображено в Звіті №2808/20 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, відповідно до якого вартість матеріальних збитків, нанесених власнику об`єкту оцінки становить 96 035,67 грн. без ПДВ.

12.10.2020 ОСОБА_1 було направлено на адресу представника Страхової компанії, заяву від 08.10.2020, про перегляд суми страхової виплати на підставі відомостей, наведених у Звіті №2808/20, та додано матеріали самого звіту.

26.08.2020 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 46 834,19 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Про прийняте рішення та здійснення страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»повідомило ОСОБА_1 листом ДЦКВ-19796 від 27.08.2020. Також, на виконання пункту 36.5. статті 36 Закону 25.03.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»здійснило розрахунок та виплату пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»в розмірі 617,84 грн.

У зв`язку із не згодою позивача з сумою страхового відшкодування, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, судового експерта ФОП « ОСОБА_6 ». Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження №47-Б/82/5 від 19.06.2020, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає: 65 505,05 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали.

Отже, доплата страхового відшкодування була визначена Відповідачем-2 наступним чином: 65 505,05 грн. - 46 834,19 грн. (попередня виплата страхового відшкодування) = 18 670,86 грн.

За результатами розгляду документів за страховою справою Відповідач-2 прийняв рішення та здійснив доплату страхового відшкодування в загальному розмірі 18 670,86 грн., підтверджується платіжними дорученнями від 28.01.2021 р. (10 028,86 грн.) та від 25.03.2021 р. (8642,00 грн.).

Позивачем також подано до суду разом із заявою про приєднання доказів Акт виконаних робіт з ремонту автомобіля від 17.09.2021 на загальну суму 102 939,19 гривень.

Отже, позивач просив стягнути різницю вартості ремонту в загальному розмірі 102 939,19 гривень з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в розмірі 34 494,95 грн. страхового відшкодування та з ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 2 939,19 грн. і 5000 грн. моральної шкоди, у зв`язку з чим і звернувся до суду з вказаним позовом.

Позиція відповідачів та третьої особи в суді першої інстанції

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» надала суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , шляхом сплати страхового відшкодування у розмірі 65 505,05 грн. та пені у розмірі 617,84 грн., відповідно до вимог ст.ст. 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Виплата наведеної суми мотивована наступним. Відповідно до ремонтної калькуляції «ДКЦВ-2001 від 25.06.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, з урахуванням зносу транспортного засобу «Fiat», д.р.н № НОМЕР_3 складає 46 834,19 грн. Ця сума була виплачена на рахунок ФОП ОСОБА_4 - 26.08.2020. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 47-D/82/5 від 19.06.2020, складеного судовим експертом Яремчуком В.В., вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу «Fiat» д.р.н № НОМЕР_3 складає 65 505,05 грн., в тому числі 8 642,01 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових. 28.01.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 10 028, 86 грн. на банківський рахунок ФОП ОСОБА_4 25.03.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 8642,00 грн. на банківський рахунок ФОП ОСОБА_4 30.04.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату пені в розмірі 617,84 грн.

Одночасно, відповідач вважає наданий позивачем Звіт №2808/20 від 22.09.2020 неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки він складений оцінювачем, а не атестованим судовим експертом. Також, перед оцінювачем було поставлено не вірно питання, що вплинуло на результат. Додатково звіт №2808/20 від 22.09.2020 проведений не на дату заподіяння збитків - 13.03.2020, а на дату оцінки - 04.09.2020, в той час як судовим експертом Яремчуком В.В. під час складання Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №47-D/82/5 від 19.06.2020, розрахунок проведено станом на 13.03.2020. Позивач також посилається на відсутність підстав для відшкодування податку на додану вартість. Щодо моральної шкоди, то відповідач зазначає, що відсутні підстави для її стягнення, оскільки порядок відшкодування моральної шкоди визначений ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і вона відшкодовується у певному розмірі, і лише у випадку ушкодження здоров`я, чого у даному випадку не має. Розмір витрат на правову допомогу не підвищений, та є явно завищений.

19.09.2022 відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» надав суду заперечення на заяву про зменшення позовних вимог. Зазначив, що позивач пропустив строки для звернення до суду із заявою про зменшення позовних вимог. Долучений до матеріалів справи Акт виконаних робіт № ШВ-00000074 від 17.09.2021 не може слугувати доказом щодо визначення розміру страхового відшкодування. Відшкодовується відповідно до вимог чинного законодавства України саме оцінена шкода, для визначення якої залучаються експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. 06.05.2020 та 07.05.2020 представником ПАТ «СК Українська страхова група» в присутності ОСОБА_7 було проведено огляд транспортного засобу «Fiat» д.н.з. № НОМЕР_1 , у зв`язку із чим було складено протокол технічного огляду КТЗ, підписаний сторонами без жодних зауважень та заперечень, який є невід`ємною частиною Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №47-D/82/5 від 19.06.2020. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 у повному обсязі, сплативши страхове відшкодування в розмірі 65 505,05 грн. та пеню в розмірі 617,84 грн. Також, відповідач вважає неправомірним пред`явлення вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту, без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідач ТОВ «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ» також надало суду відзив на позов, яким просило відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що розмір матеріального збитку заподіяного позивачу, згідно Висновку експертного звіту автотоварознавчого дослідження №47-D/82/5 від 19.06.2020, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, складає 65 505,05 грн., а розмір страхової суми по добровільному страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 100 000 грн., що не перевищує ліміт цивільно-правової відповідальності відповідача. Звіт № 2808/20 є неналежним та недопустимим доказом підтвердження матеріального збитку, понесеного позивачем. Тому матеріальна шкода відшкодована позивачу відповідачем, та не підлягає стягненню. Щодо стягнення суми моральної шкоди, то доказів про порушення здоров`я, позивачем не надано. Також, розмір заявленої шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості.

Третя особа ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву не визнав позовних вимог, посилаючись на те, що 13.03.2020 під-час здійснення ДТП ОСОБА_2 виконував своє трудові обов`язки та знаходився за кермом службового автомобіля марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 , який був отриманий ним як співробітником ТОВ «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ», за актом приймання-передачі автомобіля 17.04.2019 у наймодавця - Підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ». Тому, на думку, ОСОБА_2 , відповідальність за завдання шкоди має нести ТОВ «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ», як роботодавець. Також, ОСОБА_2 не погоджується із сумою відшкодування, заявленою до стягнення. Позивачем необґрунтовано включено до загальної суми позовних вимог 96 035,67 грн. вартості матеріальних збитків, які входять до суми вартості відновлювального ремонту. Включення до позовних вимог суми ПДВ у розмірі 22 736,68 грн. суперечить п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 30 530,62 грн. страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 304,70 грн.; стягнуто з ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 гривень та судовий збір у розмірі 50,50 грн. У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що розмір завданої позивачу матеріальної шкоди в результаті ДТП складає 96 035,67 грн. без ПДВ, що знайшло своє підтвердження матеріалами справи, зокрема Звітом № 2808/20 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля, зробленого ФОП ОСОБА_5 , у зв`язку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» не відшкодованого страхового відшкодування у розмірі 30 530,62 грн. В свою чергу, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Промоушн Аутсорсинг», шляхом стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 2 939,19 грн., суд вважав за необхідне відмовити, оскільки дані позовні вимоги позбавлені будь-якого належного правового та доказового обґрунтування. При цьому, суд вважав також доведеним та встановленим факт спричинення моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати Суворовського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відмовити в повному обсязі. Судові витрати ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги стягнути з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що долучений позивачем до позовної заяви Звіт №2808/20 від 22.09.2020 є неналежним та недопустимим доказом по справі та не може бути використовуваним для визначення розміру страхового відшкодування, оскільки даний звіт складено оцінювачем, а не судовим експертом, в той час позивачем перед оцінювачам ОСОБА_5 було поставлено не вірне питання, що також значним чином вплинуло на кінцевий результат. Крім того, звіт проведений не на дату заподіяння збитків - 13.03.2020, а на дату оцінку - 04.09.2020, в той час судовим експертом Яремчуком В.В. під час складання Висновку, розрахунок проведено станом на дату ДТП - 13.03.2020, що має істотне значення для визначення розміру збитків, оскільки вартість відновлювального ремонту, запчастин та матеріалів могла змінюватися протягом зазначеного періоду. Також в порушення вимог п. 34.4. ст. 34 Закону позивачем було замовлено проведення Звіту оцінювачу ОСОБА_5 , що не є атестованим судовим експертом, а тому ПАТ «СК «УСГ» вважає Звіт № 2808/20 від 22.09.2020 неналежним та недопустимим доказом по справі, який не може бути використовуваним для визначення розміру страхового відшкодування. Натомість, ПАТ «СК «УСГ» вважає, що виконало свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, у передбаченому Законом порядку оцінено шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позиція позивача, відповідача та третьої особи в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без виклику учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 368, ч.1 369 ЦПК України).

3. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що 13.03.2020 за адресою: місто Одеса, вулиця Балківська, 22а, відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортних засобів, а саме: транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, рік випуску: 2016, колір білий, д.н.з.: НОМЕР_1 , власник: ОСОБА_1 ; водій: ОСОБА_7 ; поліс ОСЦПВВНТЗ: 117005589 (дійсний станом на дату ДТП), та транспортного засобу марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 , власник: підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 25264533); водій: ОСОБА_2 ; поліс ОСЦПВВНТЗ: АМ9021217, дійсний з 19.03.2019 по 18.03.2020.

За обставинами ДТП співробітниками Національної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351361 від 13.03.2020, відносно ОСОБА_2 .

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 13.04.2020 у справі №522/5536/20 (провадження №3/522/3538/20), яка набрала законної сили 24.04.2020, водія транспортного засобу марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 , громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Встановлено, що 13.03.2020 під-час здійснення ДТП ОСОБА_2 виконував своє трудові обов`язки та знаходився за кермом службового автомобіля марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 , який був отриманий ним як співробітником ТОВ «ПРОМОУШН АУТСОРСИНГ», за актом приймання-передачі автомобіля 17.04.2019 у наймодавця - Підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ».

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки SKODA; модель: KODIAQ, д.н.з.: НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ ЦСК «Українська Страхова група», поліс АМ9021217, дійсний з 19.03.2019 по 18.03.2020. Ліміт відповідальності за шкоду завдану майна складає - 100 000 гривень.

29.04.2020 водієм транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, рік випуску: 2016, колір білий, д.н.з.: НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , в порядку статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було направлено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.04.2020 на адресу електронної пошти ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», , як страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 .

Згідно рахунка-фактури № ШВ-00000074 від 13.05.2020 ФОП ОСОБА_4 , складеного за наслідком огляду транспортного засобу на станції технічного обслуговування, зробленого за заявою позивача, вартість робіт та запчастин, необхідних для ремонту транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 складає 102 939,19 гривень без ПДВ.

18.08.2020 ОСОБА_1 , у порядку статті 35 Закону №1961- IV, було направлено на адресу електронної пошти представника Страхової компанії, заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі, зазначеному в рахунку-фактурі №ШВ-00000074 від 13.05.2020, на користь ФОП ОСОБА_4

04.09.2020 Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було проведено огляд транспортного засобу FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за наслідком якого складено протокол огляду транспортного засобу.

Згідно Звіту №2808/20 від 22.09.2020 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП від 22.09.2020, зробленого на замовлення позивача ОСОБА_1 :

- вартість відновлювального ремонту складає 136 420,08 грн, у тому числі ПДВ 20%;

- вартість матеріального збитку становить 96 035,67 грн.

12.10.2020 позивачем ОСОБА_1 було направлено на адресу електронної пошти представника Страхової компанії заяву від 08.10.2020 про перегляд суми страхової виплати на підставі відомостей, наведених у Звіті №2808/20 та додано матеріали самого звіту.

Також, позивач звернувся із скаргами до Моторного (транспортного) страхового бюро України та Національного банку України.

Змістом листа НБУ визначено, що за результатами розгляду наданих документів ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» прийняло рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та 26.08.2020 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 46 834,19 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Про прийняте рішення та здійснення страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило ОСОБА_1 листом ДЦКВ-19796 від 27.08.2020. Також на виконання пункту 36.5. статті 36 Закону 25.03.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило розрахунок та виплату пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в розмірі 617,84 грн.

Матеріалами справи також встановлено, що 06.05.2020 та 07.05.2020 представником ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Хоменко В.В. було проведено огляд транспортного засобу FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , у присутності водія ОСОБА_7 .

Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 19.06.2020 № 47-D/82/5, зробленого ФОП ОСОБА_6 , на замовлення ПрАТ «СК «Українська страхова група» за наслідком проведення автотоварознавчого дослідження майна - транспортного засобу FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , з метою визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження при ДТП на дату 13.03.2020: вартість матеріального збитку завданого власнику майна FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, складає 65 505,05 грн., в тому числі 8642,01 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових.

Відповідно до ремонтної калькуляції № ДКЦВ-20015 від 25.06.2020, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу FIAT, модель DOBLO, д.н.з.: НОМЕР_1 , із урахуванням зносу, складає 46 834,19 грн.

Страховим актом від 26.08.2020 № ДКЦВ-2001 начальника Управління врегулювання збитків регіональної мережі та корпоративних клієнтів ПАТ «СК «УСГ» визначено розмір страхового відшкодування у сумі 46 834,19 грн.

Платіжним дорученням №20948 від 26.08.2020 року підтверджується оплата ПАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування на користь ФОП ОСОБА_4 у сумі 46 834,19 грн.

Страховим актом від 26.01.2021 № ДКЦВ-20015/1 начальника Управління врегулювання збитків регіональної мережі та корпоративних клієнтів ПАТ «СК «УСГ» визначено розмір страхового відшкодування у сумі 10 028, 86 грн.

Платіжним дорученням №2213 від 28.01.2021 підтверджується оплата ПАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування на користь ФОП ОСОБА_4 у сумі 10 028,86 грн.

Страховим актом від 25.03.2021 № ДКЦВ-20015/2 начальника Управління врегулювання збитків регіональної мережі та корпоративних клієнтів ПАТ «СК «УСГ» визначено розмір страхового відшкодування у сумі 8 642,00 грн.

Платіжним дорученням №7497 від 25.03.2021 підтверджується оплата ПАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування на користь ФОП ОСОБА_4 у сумі 8642,00 грн.

Платіжним дорученням №11379 від 30.04.2021 підтверджується оплата ПАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 пені по страховому відшкодуванню, страховий акт ДКЦВ-20015 (без ПДВ) у сумі 617,84 грн.

Таким чином, ПАТ «СК «УСГ» відшкодовано позивачу ОСОБА_1 загалом страхове відшкодування у розмірі 65 505,05 грн. та пеню у розмірі 617,84 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Так, стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу в Європейський союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Законом № 1961-IVвизначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IVобов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Таке правозастосування суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові Великої Палати від 14 грудня 2021 року по справі № 147/66/17, які суд в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IVу страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV).

Таке правозастосування суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17, які суд в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відповідно до статті 34.1 Закону №1961-IV, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до статті 34.2 Закону №1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до статті 34.3 Закону №1961-IV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до статті 34.4 Закону №1961-IV, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Звертаючись із даною апеляційною скаргою, ПАТ «СК «УСГ» посилається на те, що долучений позивачем до позовної заяви Звіт №2808/20 від 22.09.2020 є неналежним та недопустимим доказом по справі та не може бути використовуваним для визначення розміру страхового відшкодування, оскільки даний звіт складено оцінювачем, а не судовим експертом, в той час позивачем перед оцінювачам ОСОБА_5 було поставлено не вірне питання, що також значним чином вплинуло на кінцевий результат.

Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, відповідно до Звіту №2808/20 від 22.09.2020 ФОП ОСОБА_5 з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, складеного на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 136420,08 грн., в тому числі 20% ПДВ; ринкова вартість автомобіля - 286662 грн.; вартість матеріального збитку - 96035,67 грн. (том І: а.с. 23-42).

При цьому, судом встановлено, що оцінювач ФОП ОСОБА_5 на виконання вимог п. 5.5 - 5.7, 8.1, 8.5 Методики, проводив огляд транспортного засобу, що підтверджується протоколом огляду від 04.09.2020 (том І: а.с. 43-44).

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (ч. ч. 5, 6 ст.106 ЦПК України).

Встановлено, що Звіт №2808/20, складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП Жила до пред`явлення позову у цій справі за зверненням ОСОБА_1 , тому звіт не є висновком експерта, і вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються, проте наведений Звіт за своїм змістом є письмовим доказом у розумінні ч.2 ст.76 ЦПК України.

Доводи скаржника про те, що Звіт № 2808/20 проведено не на дату заподіяння збитків - 13.03.2020, а на дату оцінки - 04.09.2020, в той час як судовим експертом Яремчуком В.В. розрахунок проведено станом на дату ДТП - 13.03.2020, що, на думку скаржника, має істотне значення для визначення розміру збитків, оскільки вартість відновлювального ремонту, запчастин та матеріалів могла змінюватися протягом зазначеного періоду, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані. Сама по собі різниця між датою ДТП та датою проведення оцінки не свідчить про недостовірність результатів оцінки. З матеріалів справи вбачається, що під час підготовки Звіту №2808/20 оцінювачем було враховано ринкову вартість запчастин та відновлювального ремонту станом на момент настання страхового випадку, що відповідає методиці проведення автотоварознавчих досліджень. Водночас відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів того, що вартість ремонту на 13.03.2020 істотно відрізнялася від зазначеної у звіті оцінювача, або що така різниця могла вплинути на визначений судом розмір шкоди.

Посилання скаржника на порушення п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також є безпідставним. Зазначена норма передбачає право страховика у встановлений строк провести огляд пошкодженого майна та, за потреби, замовити експертизу, але не встановлює обов`язку потерпілого проводити виключно судову експертизу для визначення розміру шкоди. Отже, позивач мав право замовити проведення оцінки у сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності, що й було зроблено.

Згідно з доданою до Звіту № 2808/20 заявою оцінювача ОСОБА_5 , останній підтвердив, що обізнаний про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за надання завідомо неправдивих висновків. Сам звіт містить усі обов`язкові реквізити, підписаний сертифікованим оцінювачем та засвідчений відповідно до вимог чинного законодавства. Наявність у оцінювача чинного кваліфікаційного свідоцтва та його реєстрація у Державному реєстрі оцінювачів підтверджують законність проведеної ним оцінки (том І: а.с. 45, 46).

Також безпідставними є доводи ПрАТ «СК «Українська страхова група» про те, що ним належним чином виконано зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки як вбачається з матеріалів справи, страховиком було здійснено часткову виплату страхового відшкодування, яка не покрила реального розміру шкоди. Належних і допустимих доказів повного відшкодування збитків або правомірності визначеного ним розміру виплати відповідач суду не надав, тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача решти суми є законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру матеріальної шкоди та правомірності врахування Звіту № 2808/20 як доказу, а доводи апеляційної скарги з цього приводу підлягають відхиленню.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду, повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належна оцінка яким була надана судом першої інстанції. При цьому, докази та обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, та з урахуванням доведеності позовних вимог АТ «Універсал Банк» ухвалено обґрунтоване рішення про їх задоволення.

Оскільки рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024 оскаржується ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» лише в частині задоволених позовних вимог до нього, тому в іншій його частині у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п.15 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» колегією суддів не перевіряється.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «Українська страхова група» є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ПрАТ «СК «Українська страхова група» відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: