ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5619/25 Справа № 183/7587/23 Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №183/7587/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марич Катерини Сергіївни, ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання недійсними електронного аукціону від 27 березня 2023 року за лотом № 523487 та протоколу № 585105 проведення електронного аукціону від 27 березня 2023 року, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Карчагіна Сергія Володимировича на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Парфьонова Д.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Карчагіна С.В. звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом.

В обґрунтування зазначила, що 27 березня 2023 року на електронному аукціоні за лотом №523487, через вебсайт реалізації майна ДП «Сетам», реалізовано належна позивачці на праві власності двокімнатна квартира, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що аукціон проводився в межах виконавчого провадження №67227860, що перебуває в провадженні Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Виконавче провадження відкрите на виконання рішення суду про стягнення з позивача, як з поручителя, в солідарному порядку, заборгованості за кредитним договором на користь АТ КБ «Приватбанк» за виконавчим листом від 09 червня 2020 року №173/1598/16ц.

Вказує, що ОСОБА_1 в розгляді зазначеної судової справи участь не приймала через необізнаність про слухання такої справи, що обумовлено її постійними поїздками за кордон, де вона перебуває і наразі. Розгляд справи здійснювався за документами, які позивачкою не підписувались. В перегляді судових рішень позивачці відмовлено через пропуск граничних процесуальних строків.

Наголошує, що електронний аукціон проведено з порушенням Порядку реалізації арештованого майна, за необ`єктивною та незаконно визначеною ціною нерухомого майна з грубим порушенням майнових прав позивача, що є підставою для визнання такого електронного аукціону недійсним в порядку статей 203, 215 ЦК України.

Вказує, що оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення, в тому числі і реалізації арештованого майна за необ`єктивною та незаконно визначеною ціною, нижчою від ринкової.

Зазначає, що під час проведення електронного аукціону 27 березня 2023 року за лотом №523487, протокол №585105, порушено майнові права позивачки щодо внаслідок реалізації арештованого майна за необ`єктивною ціною, що є підставою для визнання такого аукціону недійсним.

Також зазначає, що в провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця та визнання недійсною оцінку майна у справі №173/566/23.

Вказує, що вона скористалася своїм процесуальним правом та оскаржила дії державного виконавця щодо майна, яке є предметом купівлі-продажу на прилюдних торгах. Разом з тим подання позивачкою скарги на рішення та дії державного виконавця не забезпечило їй відновлення порушених прав на нерухоме майно, і такий спосіб оскарження оцінки майна не є ефективним, оскільки прилюдні торги вже відбулися, і на момент їх проведення оцінка майна, що реалізовувалося, була чинною, що обумовило звернення з цим позовом. В правове обґрунтування позову посилається на статі 203, 215, 650, 656 ЦК України.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Карчагін С.В. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судове рішення ухвалено з невірним застосуванням норм матеріального права, без врахування висновків щодо застосування таких норм права Верховним Судом, порушенням норм процесуального права, з неповним дослідженням обставин та матеріалів справи, що є підставою для скасування такого рішення.

Зазначає, що судом першої інстанції було неповно досліджено зазначені обставини та наявні матеріали справи на предмет наявності підстав для визнання електронного аукціону недійсним, не вірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Вказує, що позовна заява містила інформацію про відсутність у апелянта звіту про оцінку майна, через відсутність такого в матеріалах виконавчого провадження. Інші учасники справи, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України, не надали на спростування доводів незаконності визначеної ціни майна копії звіту до матеріалів справи ані з заявами по суті, ані на виконання ухвали про витребування доказів.

Зауважує, що суд першої інстанції хоч і визнав обґрунтованість необхідності витребування копії звіту про оцінку в ухвалі від 14 грудня 2023 року, проте ухвалив рішення без наявності такого доказу та відмовив у визнанні обставини незаконно визначеної ціни нерухомого майна, не дивлячись на те, що такий доказ не було надано на вимогу суду.

Наголошує, що судом першої інстанції було ухвалено незаконне рішення з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.84 ЦПК України, що є підставою для скасування такого рішення.

Вказує, що вартість нерухомого майна, виставленого на електронний аукціон, не відповідає п.1 Порядку №2831/5, оскільки була визначена не за допомогою звіту суб`єкта оціночної діяльності про оцінку майна, що є обов`язковим додатком до заявки на реалізацію арештованого майна.

Натомість, судом першої інстанції залишено поза увагою невідповідність дат в самому Висновку (звіт від 05 грудня 2022 року) «Дата оцінки: 09 грудня 2022 року»; зміст Висновку про вартість до звіту №0912/07 від 05 грудня 2022 року про достовірність такого і Звіту лише в повному обсязі; вищезазначені норми права та наведено висновок, що «сама назва документа не впливає на його зміст та правильність визначення вартості майна», хоч Висновок про оцінку та Звіт про оцінку це різні документи, до яких існують різні вимоги та вони містять різні відомості.

Вважає, що відмова суду першої інстанції у визнанні обставини незаконності здійсненої оцінки, з урахуванням ненадання звіту на виконання вимог ухвали суду без пояснень причин відсутності звіту, є порушенням норм процесуального права та позбавлення апелянта права на судовий захист.

У зв`язку з чим просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року у справі №183/7587/23, в частині визнання електронного аукціону від 27 березня 2023 року за лотом №523487 недійсним скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині визнання недійсними електронного аукціону від 27 березня 2023 року - задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ КБ «Приватбанк» - Провоторов Ю.В., який діє за довіреністю, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, ухвалюючи рішення, дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку, з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Зазначає, що ч.1 ст.388 ЦК України передбачений перелік підстав, коли власник має право на витребування майна від добросовісного набувача, та такий є вичерпним. Виключенням є закріплене у ч.2 ст.388 ЦК України правило, згідно з яким майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

У зв`язку з чим просив апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карчагіна С.В. залишити без задоволення, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року у справі №183/7587/23 залишити без змін.

Учасники справи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявкасторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на час розгляду справи змінилась назва відповідача 1 Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, тому судом застосовується назва Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Також судом встановлено, що згідно відомостей ЄДРСР, які є загальнодоступними вбачається, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року у справі №173/1598/16-ц, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року залишено без змін, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2023 року у справі 173/1598/16-ц відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №336215917 від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, постановою державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Марич К.С. від 25 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №173/1598/16ц, виданого 09 червня 2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, що набрав чинності 18 вересня 2019 року, та постановою державного виконавця від 11 листопада 2022 року у виконавчому провадженні 67227860 описано та накладено арешт на майно квартиру, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . На описане майно накладено заборону відчуження.

Окрім цього, судом встановлено, що постановою державного виконавця від 11 листопада 2022 року, у виконавчому провадженні №67227860 для визначення дійсної ринкової вартості описаного та арештованого майна, призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Правобережна товарна біржа, яка має Сертифікат виданий 20 березня 2020 року за №211/20 Фондом державного майна України (строк дії - до 20 березня 2023 року).

14 грудня 2022 року Правобережною товарною біржею надано державному виконавцеві висновок про вартість до звіту №0912/07 від 05 грудня 2022 року об`єкту оцінки двокімнатної квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , згідно з яким на дату оцінки 09 грудня 2022 року, з використанням порівняльного підходу за результатами розрахунків, ринкова вартість об`єкта оцінки становить, без урахування ПДВ, - 854 944,00 грн.

16 лютого 2023 року державним виконавцем отримано заяву ОСОБА_4 , як представника ОСОБА_1 , про надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження на електронну скриньку представника.

23 лютого 2023 року державним виконавцем отримано заяву ОСОБА_5 , як представника ОСОБА_1 , про надання матеріалів виконавчого провадження №67227860 для ознайомлення.

03 березня 2023 року державним виконавцем отримано заяву ОСОБА_6 , як представника ОСОБА_1 , про відкладення проведення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця від 06 березня 2023 року відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №173/1598/16ц, виданого 09 червня 2020 року, з підстав того, що згідно з висновком про вартість до звіту №0912/07 від 05 грудня 2022 року, за результатами розрахунків, ринкова вартість об`єкта оцінки, станом на дату оцінки, без урахування ПДВ, становить 854 944,00 гривень. Після визначення вартості (оцінки) майна буде здійснено реалізацію майна відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

14 лютого 2023 року майно передано на реалізацію внесенням в Систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) та організатором торгів внесено відомості про реалізацію майна на вебсайті, лот №523487, проведення аукціону призначено на 06 березня 2023 року.

Відповідно до заяви від 03 березня 2023 року представником сторони боржника, ОСОБА_1 перебувала за кордоном тривалий час і не мала можливості своєчасно та належним чином забезпечити захист свого права власності, у зв`язку з чим просила про відкладення проведення виконавчих дій, на підставі необізнаності про виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 22 березня 2023 року поновлено виконавче провадження у зв`язку з закінченням строку відкладення проведення виконавчих дій.

27 березня 2023 року за допомогою Системи інформаційного повідомлення про електронний аукціон «СЕТАМ» проведено електронний аукціон з реалізації двокімнатної квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , про що о 18 годині 00 хвилин складено протокол №585105, проведення електронного аукціону (торгів), згідно з яким 27 березня 2023 року у період з 09:00 год по 18:00 год відбулися торги з реєстраційним номером 523487, переможець аукціону ОСОБА_2 (учасник 3).

17 квітня 2023 року державним виконавцем винесено вимоги про надання актуальних реквізитів станом на 17 квітня 2023 року для перерахування заборгованості, стягнутої шляхом реалізації арештованого майна від третьої особи, надання банківських реквізитів, копії паспорту та ідентифікаційного коду для перерахування надлишково стягнутих кошів шляхом реалізації арештованого майна.

20 квітня 2023 року державним виконавцем отримано актуальні реквізити від третьої особи, а 24 квітня 2023 року державним виконавцем отримано інформацію про актуальний поточний рахунок боржника від представника позивачки.

Крім того, судом досліджено матеріали виконавчого провадження в системі Автоматизованої системи виконавчих проваджень (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), доступ до яких мають сторони та паперові копії з яких надано позивачем при поданні позову, з яких вбачається, що 12 грудня 2022 року за №86376, в тому числі, ОСОБА_1 , державним виконавцем направлено повідомлення щодо визначення вартості арештованого майна, в якому вказано про проведення оцінки майна, та що згідно з проведеною оцінкою вартість встановлена 854 944,00 грн. без ПДВ. Повідомлено, що у разі незгоди з оцінкою, наявне право оскарження оцінки у судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання повідомлення.

Також, судом першої інстанції досліджено наданий позивачем копію паспорту громадянки України для виїзду за кордон, з якого вбачається, що остання виїжджала за кордон у відповідні періоди у 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачкою спосіб захисту є неналежним та неефективним, оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскарженню за певних умов підлягає правочин, а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину.

Також, позивач не спростувала належними та допустимими доказами визначену Правобережною товарною біржею експертну грошову оцінку спірного майна, а тому суд першої інстанції виходив також з недоведеності позивачем, що реалізація арештованого майна відбулась за заниженою ціною і не відповідала ринковій вартості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21).

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допустити або присікти порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновити. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19).

Оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами торгів (аукціону) правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, то підставами для визнання торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.

Для визнання судом торгів (аукціону) недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. При цьому наявність підстав для визнання торгів недійсними має встановлюватися судом на момент їх проведення (див. пост. Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі №372/3161/18).

У частині першій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частинами першою, другою статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У частинах третій, п`ятій статті 57 Закону визначено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №668/5633/14-ц, зроблено висновок, що: «виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів.

Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18/4440/16 (провадження №11-1200апп18), від 12 червня 2019 року в справі №308/12150/16-ц (провадження №14-187цс19), від 15 лютого 2020 року у справі №367/6231/16-ц (провадження №14-529 цс 19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження №14-624цс18) вказано, що: "державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернено стягнення, статті 58, 62 Закону №606-ХІV, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції №74/5).

Дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статті 55, 85 цього Закону).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Представник ОСОБА_1 у позовній заяві констатував певні порушення Порядку №2831/5, проте не зазначав, як саме неповідомлення про день та час проведення електронних торгів, а також не надсилання протоколу, порушило права та інтереси ОСОБА_1 , та як це вплинуло на результати торгів, що є головним.

Стороною позивача не надано належних, достатніх і допустимих доказів недостовірності звіту з оцінки нерухомого майна, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , який має сертифікат оціночної діяльності, виданий 20 березня 2020 року №211/20 Фондом державного майна України, строк дії до 20 березня 2023 року, залученим державним виконавцем, продажу квартири за суттєво заниженою ціною.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання електронних торгів недійсними, оскільки права позивача під час проведення електронних торгів не були порушені, т.я. доводи, що реалізація на торгах майна за необґрунтованою, заниженою ціною безпосередньо впливає на результати торгів та зачіпає і порушує права та інтереси боржника, не знайшли свого підтвердження.

Крім того слід зазначити, що представником ОСОБА_1 в установлений законом спосіб оскаржено дії державного виконавця щодо незаконності проведення оцінки.

За результатами розгляду скарги судом 03 лютого 2025 року постановлено ухвалу у справі №173/566/23, залишеною постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2025 року без змін, якою у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Верховного суду від 18 червня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верхньодніпровського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі № 173/566/23 - відмовлено.

Апеляційним судом під час перегляду справи не встановлено допущення судом першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права, як і не встановлено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Також, порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено. Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено та апелянтом таких не зазначено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року - немає.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карчагіна Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 рокуу цивільній справі №183/7587/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марич Катерини Сергіївни, ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання недійсними електронного аукціону від 27 березня 2023 року за лотом № 523487 та протоколу № 585105 проведення електронного аукціону від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 03.09.2025р.

Головуючий суддя О.В.Агєєв