1Справа № 335/6825/25 2/335/2986/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді Романько О.О. за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданим через представника-адвоката Безрукову Світлану Олександрівну до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 подана через приставника -адвоката Безрукову С.О. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04 серпня 2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №493.

Далі вказала, що від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 116. Дитина проживає разом з позивачкою і спір відносно місця проживання дитини відсутній.

Донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивач та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які останній має сплачувати на утримання дитини, відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на дитину.

Враховуючи зазначене, позивачка вирішила формалізувати стосунки з відповідачем щодо утримання спільної дитини шляхом отримання судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, що надасть змогу щомісячно стабільно отримувати грошові кошти у визначеному судом розмірі, які необхідні для забезпечення нормального проживання дитини.

Далі зазначили, що матеріальний стан позивача не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний, всебічний розвиток дитини. У зв`язку з військовим станом в Україні та загрозою життю дитини позивачка та дитина мешкає в Німеччині, що підтверджується довідкою.

Далі зазначила, що спільна дитина позивача та відповідача потребує значних витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема, витрат на одяг, харчування, медичний догляд, шкільне знаряддя, а також для забезпечення належного рівня освіти.

При стягненні аліментів з відповідача позивачка просить врахувати, що хоча відповідач не працює на цей час, але є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає. Відсутність даних обставин, дає можливість відповідачу в повній мірі виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, до досягнення нею повноліття.

Також у позові зазначили, що в даному випадку відсутні будь-які обставини, передбачені ст. 188 СК України, які звільняють батька від обов`язку утримувати свою дитину.

Прохає стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 28.08.2025 від представника відповідача адвоката Вишнякова Дмитра надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовної заяви в первинній редакції не заперечували.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

17.10.1978 в м. Запоріжжя народилася позивачка ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 05.09.2000 (а.с.14-15), фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки від 06.10.2022, дата в`їзду 29.09.2022, реєстрація стосується осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Довідка за перекладом перекладача Кришталь Т.Ю., справжність підпис якої засвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. (а.с.7-8), рнокпп НОМЕР_2 (а.с.6).

12.03.1975 в м. Запоріжжя народився відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 05.08.1998 (а.с.15-16,18), та відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади №2025/007485370 від 06.06.2025 (а.с.9), рнокпп НОМЕР_4 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя від 04.08.2000, сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 04.08.2000 уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 493. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 » (а.с.12).

04.08.2025 Вознесенівським районним судом міста Запоріжжя позов ОСОБА_1 поданий через представника-адвоката Безрукову С.О. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб розірвано.

Сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 19.03.2013 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 116 (а.с.17).

Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, іншим особам аліменти не виплачує, є працездатним, інвалідом не визнавався, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, що підтверджується позовом. Протилежного у заяві представника відповідача не зазначено.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне її забезпечення між сторонами не досягнуто, дитина на теперішній час перебуває на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя позивач звернулася до суду із позовною заявою 11.07.2025. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на суму 1211,20 грн. на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

А тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 подану через представника-адвоката Безрукову Світлану Олександрівну до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області від 05.08.1998, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 05.09.2000, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області від 05.08.1998, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення складено 22 вересня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько