У Х В А Л А

Справа № 634/888/25

Провадження № 2/634/344/25

"04" вересня 2025 р. сел. Сахновщина Харківської області

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

03.09.2025 року до Сахновщинського районного суду Харківської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником адвокатом Дейниченко В.І., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві представник позивача зазначає. що позивач звільнений від сплати судового збору з посиланням на п.п. 12, 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є військовослужбовцем. Також посилається на висновки Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 03.07.2024 року по справі №567/79/23.

Відповідно до п.п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори,- у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У своїй ухвалі від 03.07.2024 року по справі №567/79/23 Третя судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відступила від правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, залишеного без відступу від нього її постановою від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, у інших постановах Верховного Суду (наприклад, від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 04 травня 2020 року у справі № 314/3549/17, від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 24 листопада 2021року у справі № 761/1004/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 521/17186/20, від 04 травня 2022 року у справі № 373/86/21 тощо), який обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір виключно статтями 12 та 22 Закону про соцзахист ветеранів війни (п. 58).

Також Третя судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду визначила, що застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір має відбуватися при зверненні осіб, які у ньому зазначені, до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, не тільки тих, які безпосередньо пов`язані із відповідним їх статусом (учасник бойових дій, постраждалий учасник Революції Гідності, Герой України), незалежно від характеру, предмета та підстав їх позовів. При цьому у контексті правового висновку щодо звільнення споживачів від сплати судового збору, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, відповідне звільнення від сплати судового збору має відбуватись на всіх стадіях судового процесу (п.59).

Таким чином Третя судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд у своїй ухвалі від 03.07.2024 року по справі №567/79/23 визначила правовий підхід щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Також, указаною ухвалою Верховний Суд передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 567/79/23.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11.09.2024 справу №567/79/23 повернула на розгляд Третій судовій палаті Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду указану ухвалу мотивувала тим, що наведені Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду мотиви про те, що сформульований Великою Палатою Верховного Суду висновок обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону № 3551-XII, не підтверджують наявності підстав для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки висновки, сформульовані нею у наведених постановах, навпаки, є конкретними, однозначними і такими, що позбавляють можливості застосувати пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у справі, що розглядається.

Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин відступу від правового висновку, якими, за її усталеною практикою, можуть бути очевидні вади попереднього рішення (неефективність, неясність, неузгодженість) чи зміна суспільного контексту.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання заявника на ухвалу Верховного Суду від 03.07.2024 у справі № 567/79/23.

При цьому, суд зазначає, що звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору зазначає, що він є військовослужбовцем, на підтвердження чого надає копію військового квитка серії НОМЕР_1 від 18.12.2023 року.

При цьому доказів того, по позивач є учасником бойових дій, постраждалим учасником Революції Гідності, Героєм України до позовної заяви не додано, що в свою чергу унеможливлює застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» , як підставу для звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, аналізуючи зазначену норму закону можна дійти висновку, що законодавець чітко визначив можливість звільнення від сплати судового збору військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори за п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» саме у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Тому, оскільки позовні вимоги не не пов`язані з виконанням позивачем військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Відтак, позивач повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн. та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн.

Таким чином, позивачем судовий збір повинен бути сплачений в сумі 1211,20 грн., та відповідно до ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному розмірі.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позову без руху, в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважитися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: