Справа № 682/2412/25
Провадження № 2-з/682/5/2025
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Славута заяву адвоката Волкова Сергія Вікторовича, представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі № 682/2412/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Волков Сергій Вікторович, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна,

в с т а н о в и в :

12.09.2025 року до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області на розгляд надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Волков С.В., до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна.

Ухвалою суду від 15.09.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.10.2025.

15.09.2025 представником позивача, адвокатом Волковим С.В., подано до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій позивач та її представник просили суд: дo набрання законної сили судовим рішенням у даній справі вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,9 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м.; земельну ділянку (на якій розташована спірна квартира) площею 0,0116 га. з кадастровим номером :02:004:0344, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_2 ; автомобіль FORD ESCORT 1.3, 1985 року виготовлення, № кузова НОМЕР_1 ; автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2007 року виготовлення, № кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви вказано, що предметом спору у даній справі є поділ вищенаведеного майна. Так, позивачка у позовній заяві наводить доводи того, що спірна квартира та земельна ділянка, незважаючи на те, що отримані відповідачем в дарунок, є спільною сумісною власністю подружжя. В свою чергу, відповідач після того, коли позивачка стала гостро ставити питання про вирішення питання розподілу спільного майна, обмежив доступ позивачки до спірного житла та у спілкуванні із позивачкою, заявляє, що він продасть усе майно лише задля того, аби позивачка не отримала від нього ні майна, ні коштів. Тобто, за вказаних обставин, враховуючи що станом на сьогодні спірне нерухоме майно має статус особистої власності відповідача, а отже останній має можливість безумовного розпорядження таким майном, сторона позивача вважає, що існують обґрунтовані підстави для застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

З Постанови Пленуму Верховною суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові від 12 липня 2022 року у справі № 910/8482/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виснував, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів; при цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Зазначено, що такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

За таких обставин, враховуючи, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є поділ майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,9 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м.; земельної ділянки (на якій розташована спірна квартира) площею 0,0116 га. з кадастровим номером :02:004:0344, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_2 ; автомобілі FORD ESCORT 1.3, 1985 року виготовлення, № кузова НОМЕР_1 ; TOYOTA AVENSIS, 2007 року виготовлення, № кузова НОМЕР_2 , суд сприймає за ймовірну можливість розпорядження відповідачем спірним майно, що в подальшому може перешкодити розгляду справи та виконанню судового рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Суд констатує, що обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Волков Сергій Вікторович, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна, у справі № 682/2412/25, шляхом накладення арешту до набрання законної сили рішенням суду в цій справі на належне ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) майно, а саме:

однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,9 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м.;

земельну ділянку (на якій розташована спірна квартира) площею 0,0116 га. з кадастровим номером :02:004:0344, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_2 ;

автомобіль FORD ESCORT 1.3, 1985 року виготовлення, № кузова НОМЕР_1 ;

автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2007 року виготовлення, № кузова НОМЕР_2

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів приватному виконавцю та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суддя Мотонок Т. Я.