СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/90/25
ун. № 759/5005/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

за участю секретаря Лавриненко Т.С.,

скаржника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції скаргу боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , на дії, рішення, бездіяльність (повідомлення) старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С.,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 скаржник ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність (повідомлення) старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С., в якій просить:

1. Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. під час здійснення 03.07.2025 розрахунку заборгованості.

2. Визнати неправомірним рішення та скасувати довідку-розрахунок державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. від 03.07.2025 року.

3. Визнати бездіяльність начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського А.В. щодо відсутності організації контролю за діями старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. під час здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2025 року.

4. Визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. щодо неврахування банківських виписок про перерахування батьком ОСОБА_1 аліментів на особистий рахунок його дитини ОСОБА_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 у АТ «Ощадбанк».

5. Зобов`язати старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. та/або іншу уповноважену особу Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадженні якого перебуває виконавче провадження №73796225, здійснити розрахунок заборгованості з урахуванням виписки по картковому рахунку, який відкритий в Ощадбанк на ім`я ОСОБА_3 , і надіслати ОСОБА_1 копію відповідної довідки-розрахунку, з відображенням в такій помісячно (в динаміці, з наростаючим підсумком) інформації про розмір доходу, дійсний розмір аліментів, який стягнуто, сплачені суми аліментів із зазначенням дати сплати.

6. Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. під час винесення постанови від 03.07.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

7. Постанову старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. від 03.07.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника скасувати.

8. Визнати бездіяльність начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського А.В. щодо відсутності організації контролю за діями старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. під час винесення останньою постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.07.2025 року.

Дана скарга обґрунтована тим, 12.01.2024 головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Соколовою Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73796225, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2019 року і досягнення дитиною повноліття.

22.01.2024 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лукашовою О.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №73796225.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2024 у судовому провадженні №6/759/290/24 зупинено виконання за виконавчим документом № 73796225 (судовий наказ Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2019) до набрання законної сили рішення у справі №759/5005/19 за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

19.04.2024 Старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Щоголь Ю.В. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

17.03.2025 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. винесено постанову про поновлення виконавчих дій.

Таким чином, у вказаному виконавчому провадженні змінилося 4 державні виконавці, проте жодного доручення керівника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) або особи, яка його заміняє, про передачу даного виконавчого провадження від одного виконавця іншому у матеріалах справи немає.

У подальшому старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП №73796225 та 18.03.2025 відповідну довідку скеровано на електронну адресу скаржника.

Однак, державним виконавцем при здійсненні розрахунку не враховано виписки по картковому рахунку, відкритому у АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_3 (сина), на який було зараховано аліменти для дитини, що підтверджується виписками по картковому рахунку. У той же час, боржник посилається по Постанову Верховного Суду у справі №760/17498/22 від 13.06.2024, у якій судом витлумачено висновок, що добровільне перерахування боржником аліментів на особистий рахунок дитини вважається таким, що здійснене на виконання судового наказу про стягнення аліментів на її утримання.

Крім того, як вказує скаржник ОСОБА_1 , вкотре державним виконавцем Пономаренко А.С. неправильно розраховано суму сплачених аліментів на утримання сина з квітня 2025 року по червень 2025 року, яка складає 88 706,2, а державним виконавцем зазначено 88 937,92, що не відповідає дійсності. Таким чином, сума заборгованості не є такою, яка зазначена в розрахунку заборгованості не становить 301 372, 72 грн.

Підсумовуючи, скаржник зазначає, що старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. не наділена повноваженнями припиняти чинність постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.01.2024, винесеної іншим державним виконавцем в межах ВП № 73796225.

Таким чином, винесена виконавцем Пономаренко А.С. 03.07.2025 постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є протиправною та підлягає скасуванню. У той же час, у відповідності до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» керівник виконавчої служби повинен був контролювати та своєчасно усунути допущені недоліки підлеглими працівниками, зокрема, й шляхом скасування постанови від 03.07.2025, а також довідки-розрахунку від 03.07.2025 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.07.2025 дана скарга підлягає передачі для розгляду по суті судді Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А.

18.07.2025 розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва Роганькової К.Л. №40 на підставі п. 2.3.43, п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №759/5005/19, провадження №4-с/759/90/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2025 для розгляду даної скарги визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.

25.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення представника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Старжинської С.В., яка вказує, що передача матеріалів даного виконавчого провадження відбувалася у відповідності до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження згідно з графіком взаємозаміни державних виконавців Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на підставі актів прийому-передачі незавершених виконавчих проваджень, а саме: у зв`язку з перебування виконавця Соколової Ю.С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами матеріали виконавчого провадження №73796225 передалися до старшого державного виконавця Лукашової О.М., у зв`язку зі звільненням старшого державного виконавця ОСОБА_4 матеріали провадження були передані старшому державному виконавцю Щоголь Ю.В., у зв`язку зі звільненням останньої матеріали виконавчого провадження №73796225 передані старшому державному виконавцю Пономаренко А.С.

Щодо тверджень скаржника про неврахування виконавцем сум перерахованих боржником на особистий рахунок сина грошових коштів представник вказує, що з огляду на зміст судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2019 у справі №759/5005/19 слід дійти висновку, що під час виконання рішення боржник не може вирішувати питання про те, на чию користь правильно стягувати аліменти, оскільки це питання вже вирішено судовим рішенням, що набрало законної сили, заходи з примусового виконання якого й здійснює державний виконавець. При цьому, дитина стягувача та боржника, яка відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю, Лало О.В. до суду із заявою про видачу судового наказу чи з позовом не зверталася та відповідно судового рішення про стягнення аліментів на її користь не ухвалено.

В частині тверджень Лала В.В. про неврахування виконавцем сум сплаченої заборгованості боржником та непривального проведення розрахунку у довідці від 03.07.2025 ОСОБА_5 вказує, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.05.2025 у справі №759/5005/19, провадження №4-с/759/54/25 визнано підставу щодо перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у АТ «Ощадбанк», неаргументованою та незадоволено вимогу скаржника, у зв`язку з чим кошти, які боржник сплачував на особистий рахунок дитини не враховані в подальших довідках-розрахунках заборгованості.

Крім того, у зв`язку з отриманням нової інформації щодо заборгованості боржника, 03.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, якою постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка станом на 01.07.2025 складає 301372.72 грн, а також припинити чинність постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.01.2024, винесеної державним виконавцем в межах ВП №73796225 (а саме припинення стягнення коштів на підставі постанови від 22.01.2024), у зв`язку з оновленою інформацією щодо заборгованості боржника, так як сума боргу в попередній постанові від 22.01.2024 станом на момент складення нового розрахунку не відповідає дійсності.

Враховуючи, що державним виконавцем при винесенні постанови та проведенні розрахунку від 03.07.2025 дотримано вимог чинного законодавства, представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Старжинська С.В. просить відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 .

У свою чергу, 05.09.2025 через систему «Електронний суд» стягувач ОСОБА_2 скерувала свої письмові заперечення на подану боржником ОСОБА_1 скаргу. Остання вказує, що постанова державного виконавця Пономаренко А.С. від 03.07.2025 є стандартним виконавчим документом, приписи якого підлягають обов`язковому виконанню адресатом. Посилаючись на відсутність у ОСОБА_6 повноважень на винесення такої постанови, скаржник не надав суду жодних доказів. Водночас, виконавець виконує свої повноваження відповідно до положень законодавства, а протилежне не доведено скаржником.

Крім того, стягувач переконана, що наразі відсутній предмет спору, оскільки довідка від 03.07.2025 вже втратила свою чинність з огляду на сплив місячного строку протягом якого вона діє. На підтримку такого висновку стягувач посилається на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 03.07.2019 у справі №243/180/17, від 18.05.2022 у справі №697/302/20, від 08.10.2024 у справі №650/1152/24.

Також ОСОБА_2 зазначає, що їх малолітній сил ОСОБА_3 не має цивільної дієздатності для самостійного розпоряджання грошовими коштами, які, ймовірно, вносяться його батьком (боржником) на рахунок сина. Більше того, такий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» саме ОСОБА_1 , з огляду на що фактично боржник сам собі перераховує грошові кошти, що не є належним виконанням судового наказу від 22.03.2019 року. Таким чином, не врахування державним виконавцем зазначених грошових коштів при обрахуванні заборгованості є правомірними діями, які спрямовані на виконання судового наказу про стягнення аліментів від 22.03.2019 та відповідають вимогам статей 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» і інтересам дитини.

Водночас, стягувач звертає увагу на помилковість посилання скаржником у даній справі на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.06.2024 у справі №760/17498/22, щодо належного виконання боржником судового наказу у разі перерахування грошових коштів на особистий рахунок дитини, оскільки у даній справі суд вирішував питання про належне виконання боржником вимог судового наказу щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка відповідно до положень ЦК України наділена правом самостійно розпоряджатися аліментами, сплаченими на її користь. Враховуючи, що в рамках даного виконавчого провадження ОСОБА_3 (син) є малолітнім, то сплата боржником грошових коштів на самостійно відкритий ним же банківський рахунок сина не є належним виконанням вимог судового наказу.

Щодо тверджень боржника про бездіяльність начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського А.В. стягувач зауважує, що ОСОБА_1 у разі виявлення порушень з боку державних виконавців в рамках даного виконавчого провадження не звертався зі скаргами на їх дії до начальника відділу. Крім того, враховуючи, що дії та рішення виконавця Пономаренко А.С. не суперечать вимогам закону, відсутні підстави для втручання начальника відділу у здійснення виконавчого провадження №73796225. Отже, обставини даного провадження не породили підстав для висновку про наявність бездіяльності начальника ОСОБА_7 .

Окремо стягувач звертає увагу на процесуальну поведінку скаржника, яка свідчить про зловживання процесуальними правами, оскільки у кожній скарзі на кожне із рішень чи дій виконавців боржник ОСОБА_1 скеровує до суду відповідну скаргу і посилається на одні і ті ж самі аргументи, які, у свою чергу, відхиляються судами. Враховуючи вищенаведене, стягувач Лало В.Л. просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Крім того, через систему «Електронний суд» стягувач ОСОБА_2 08.09.2025 скерувала до суду додаткові пояснення, в яких вказує що довідка-розрахунок від 03.07.2025 вже втратила свою чинність, оскільки виконавцем 11.08.2025 проведено новий розрахунок заборгованості боржника та оформлено нову довідку. Таким чином, стягувач переконана, що в рамках даного судового провадження відсутній предмет спору, а тому, провадження підлягає закриттю.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримує та просить задовольнити із зазначених у ній підстав. Вказує, що сума заборгованості у довідці-розрахунку від 03.07.2025 не відповідає дійсності, однак, такі помилки не були усунені керівником відділу, що свідчить про необхідність скасування такої постанови та довідки-розрахунку, а також визнання рішень, дій та бездіяльності представників осіб Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. та начальника Василевського А.С. притиправними.

Стягувач ОСОБА_2 категорично заперечує щодо задоволення скарги боржника, вказуючи на повноважність виконавця Пономаренко А.С. та правомірність винесеної нею постанови від 03.07.2025 і проведеного розрахунку від 03.07.2025 року. Водночас, звертає увагу, що сплата боржником на особистий банківський рахунок сина ОСОБА_3 грошових коштів, які останній іменує аліментами, не є належним виконанням вимог судового наказу від 22.03.2019 року. У свою чергу, сама довідка-розрахунок від 03.07.2025 вже втратила свою силу, оскільки вона чинна лише місяць з дня винесення, а 11.08.2025 оформлену нову довідку, яка вже враховує всі зауваження боржника щодо сплачених ним грошових сум на користь малолітнього сина. Підсумовуючи, зазначає, що в цілому боржник демонструє неналежну процесуальну поведінку, щоразу у судових процесах посилається на аналогічні докази, яким суди різних інстанцій неодноразово надавали оцінку, а також не надає суду достатні докази, які б підтверджували висловлені ним твердження у скарзі.

Державний виконавець, рішення та дії якого оскаржуються, у судове засідання не з`явився, представник Святошинського ВДВС у м. Києві просить проводити судовий розгляд скарги Лала В.В. без участі уповноваженої особи відділу.

Вислухавши доводи сторін провадження, ретельно дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, а також оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

22.03.2019 Святошинським районним судом м. Києва винесено судовий наказ, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2019 року і досягнення дитиною повноліття.

12.01.2024 головним державним виконавцем Соколовою Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73796225.

У свою чергу, 22.01.2024 державним виконавцем Лукашовою О.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

03.07.2025 державним виконавцем Пономаренко А.С. проведено розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №73796225 та винесено постанову від 03.07.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В силу ч. 1 ст. 448 ЦПК України, уповноваженим для розгляду таких скарг судом є суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Отримавши оскаржувані документи, боржник ОСОБА_1 15.07.2025 звернувся до суду із вимогою скасувати постанову державного виконавця Пономаренко А.С. та довідку-розрахунок суми заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2025 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник також посилається на неповноважність виконавця Пономаренко А.С. в рамках виконавчого провадження №73796225, а також відсутність в матеріалах виконавчого провадження доручень керівника відділу виконавчої служби про передачу матеріалів провадження від одного виконавця іншому.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 14 Розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 №2432/5, рішення про взаємозамінність державних виконавців приймає керівник органу державної виконавчої служби та вносить таку інформацію до Системи.

Крім того, згідно з приписами п. 15 вищезазначеного Положення у разі внесення до Системи інформації про заплановану відсутність державного виконавця Системою в перший робочий день такої відсутності державного виконавця забезпечується передача незавершених виконавчих проваджень іншому державному виконавцю відповідно до взаємозамінності, про що державним виконавцем, якому передані виконавчі провадження, за допомогою Системи формується акт.

При розгляді судом провадження №4-с/759/11/25 державним виконавцем Лукашовою О.М. до своїх заперечень долучено копію акта прийому-передачі незавершених виконавчих проваджень між державними виконавцями Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.01.2024, з якого судом встановлено, що даним актом передано державному виконавцю Лукашовій О.М. від головного державного виконавця Соколової Ю.С. незавершене виконавче провадження №73796225 (порядковий номер 727).

Як вбачається із письмових пояснень представника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Старжинської С.В., державний виконавець Лукашова О.М. звільнилася, а тому незавершене провадження було передано виконавцю Щоголь Ю.В., яка у свою чергу так само звільнилася. Враховуючи графіки взаємозаміни державних виконавців Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі актів прийому-передачі незавершених виконавчих проваджень було передано матеріали виконавчого провадження №73796225 державному виконавцю Пономаренко А.С.

Суд звертає увагу, що Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження не передбачає винесення виконавцем, у провадження якого надійшло незавершене виконавче провадження від взаємозамінного виконавця, окремої постанови, якою засвідчується факт його прийняття, а така передача матеріалів оформлюється саме актом.

Крім того, слід зауважити, що законодавством не передбачено вирішення питання про передачу матеріалів незавершеного виконавчого провадження від одного виконавця іншому шляхом винесення керівником окремої постанови чи видачі документа у вигляді доручення. Із Положення вбачається, що форма документа, яким визначається виконавець, котрий буде замінювати вибулого, чітко не закріплена.

Таким чином, враховуючи, що передача матеріалів виконавчого провадження №73796225 від одного виконавця іншому відбувалася саме на підставі раніше затвердженого начальником відділу графіка взаємозаміни державних виконавців Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), суд доходить висновку, що доводи скаржника ОСОБА_1 в частині відсутності у ОСОБА_6 повноважень на винесення постанови про звернення стягнення на його доходи та проведення розрахунку заборгованості від 03.07.2025 не відповідають дійсності та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, скаржник вказує, що державним виконавцем Пономаренко А.С. під час проведення розрахунків не враховано платежі, здійснені ним на особистий рахунок його малолітнього сина, відкритого ним же в АТ «Ощадбанк» на ім`я сина ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Державним виконавцем Пономаренко А.С. 03.07.2025 проведено розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 . Останньою з урахуванням позиції, викладеної в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 28.05.2025 (провадження №4-с/759/54/25), не було враховано тих платежів, які ОСОБА_1 сплачує самостійно на особистий рахунок сина.

Так, суд критично сприймає твердження боржника ОСОБА_1 про те, що ним відкрито рахунок на ім`я сина, а також, що останній періодично здійснює платежі у тій сумі, яка була оголошена останнім у судовому засіданні. Крім того, з цього приводу у даній справі судом висловлювалася відповідна позиція в рамках судового провадження №4-с/759/54/25.

Крім того, суд погоджується із доводами стягувача ОСОБА_2 про те, що посилання боржника ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №760/17498/22 є помилковим з огляду на ту обставину, що в рамках такої судової справи суди досліджували питання правомочності неповнолітньої доньки самостійно отримувати аліменти та розпоряджатися ними. З огляду на статус дитини неповнолітня, Верховний Суд витлумачив, що урахування обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів, а тому, добровільне перерахування боржником аліментів на рахунок неповнолітньої дитини є належним виконанням судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , який є спільним сином скаржника та стягувача, є малолітньою дитиною, яка відповідно до ЦК України не наділена правом самостійного одержання аліментів та вільного розпоряджання ними, суд не вбачає підстав для висновку про неправильність проведених виконавцем Пономаренко А.С. розрахунків 03.07.2025 року.

Окремо скаржник зауважує, що виконавцем Пономаренко А.С. під час проведення розрахунків допущено протиправні дії, однак, ні зі змісту скарги, ні зі змісту висловлювань у судовому засіданні судом не було встановлено у чому саме полягають протиправні дії такого виконавця. Твердження боржника про те, що виконавцем неправильно пораховано суму заборгованості не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду даної скарги.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У свою чергу, надані стороною судового провадження повинні відповідати критеріям, закріпленим ст.ст. 77-80 ЦПК України,, а саме: бути належними тобто містити інформацію щодо предмета доказування, допустимими одержаними у передбаченому законом порядку, достовірними тобто окремо чи в сукупності бути доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, достатніми які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Скаржник ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову державного виконавця Пономаренко А.С. від 03.07.2025, однак у своїй скарзі не вказує конкретні підстави для такого скасування. Водночас, зазначена останнім підстава неправильності розрахунку суми заборгованості зі сплати ним аліментів не знайшла свого підтвердження у ході перевірки таких доводів судом.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зі змісту постанови виконавця Пономаренко А.С. не вбачається, що вона винесена із порушенням вимог законодавства, остання містить необхідні реквізити та інформацію, яка має істотне значення для даного виконавчого провадження. Крім того, постанова державного виконавця Пономаренко А.С. від 03.07.2025 містить уточнюючу інформацію щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню із боржника, та в цій частині має відмінність від постанови від 22.01.2024, винесеної виконавцем Лукашовою О.М. Доводи скаржника про те, що така постанова містить неправильну суму заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання уповноваженої особи Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скласти нову довідку з урахуванням сплачених ним сум платежів суд вказує на те, що 11.08.2025 виконавцем Пономаренко А.С. на виконання вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» проведено новий розрахунок заборгованості та складено нову довідку. З огляду на наведене потреба у задоволенні такої вимоги відпала і задоволенню не підлягає.

В частині тверджень боржника ОСОБА_1 про наявність у даному виконавчому провадженні бездіяльності з боку начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського А.В. суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Із аналізу наведених положень закону слідує, що правом оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця до начальника відділу наділений саме стягувач та інші учасники виконавчого провадження, водночас, такої правомочності позбавлений боржник. В рамках даного виконавчого провадження стягувачем не було оскаржено винесені виконавцем Пономаренко А.С. рішення, зокрема ті, що є предметом даного судового розгляду. У той же час, закон закріплює, що начальник відділу самостійно може виявити та виправити допущені його підлеглими виконавцями помилки.

Зі змісту оскаржуваних боржником ОСОБА_1 документів судом встановлено, що останні не суперечать вимогам закону, а також не містять арифметичних чи граматичних помилок, які підлягають виправленню, а тому, суд доходить висновку, що підстави для втручання начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського А.В. у виконання судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2019 у виконавчому провадженні №73796225 відсутні. За таких обставин, у діяннях начальника Святошинського відділу не вбачається бездіяльність.

Окремо суд вважає за необхідне приділити увагу доводам стягувача ОСОБА_2 . Так, остання вказує, що довідка-розрахунок від 03.07.2025 вже втратила свою чинність, бо діє лише місяць з дня її винесення. Більше того, 11.08.2025 винесена нова довідка, яка скасовує дію попередньої. Суд не може погодитися із такими твердженнями, оскільки норми Закону України «Про виконавче провадження» та інші положення, які регламентують порядок здійснення виконавчих проваджень, не закріплюють механізму втрати чинності попередньою довідкою-розрахунком.

Відповідно до п. 4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих зі звіту про здійснені відрахування та виплати, квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником, заяв та (або) розписок стягувача, інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Стягувач посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.04.2021 у справі №761/29176/18, що подальше ухвалення нового виконавчого документа робить попередній таким, що не підлягає оскарженню, у зв`язку з відсутністю правових наслідків. Однак, суд звертає увагу, що за вказаними вихідними даними судове рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє, а тому, посилання на нього залишається поза увагою суду. Водночас, щодо змісту зробленого стягувачем висновку суд вважає за необхідне зауважити, що довідка-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не має статусу виконавчого документа, а носить інформативний характер засвідчує суму заборгованості боржника у конкретному виконавчому провадженні. Наведене узгоджується із приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», які закріплюють перелік документів, що мають статус виконавчих. Тобто довідка-розрахунок від 03.07.2025 закріплює відомості про суму заборгованості боржника станом на липень 2025 року і винесення більш пізніх довідок не припиняють дію попередньої. Таким чином, проведення нових розрахунків 11.08.2025 та оформлення нової довідки не свідчить про те, що довідка від 03.07.2025 припинила свою дію і вона може бути предметом оскарження.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання стягувача на судову практику в цій частині обґрунтування своєї позиції постанови Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, від 18.05.2022 у справі №697/302/20 та від 08.10.2024 у справі №650/1152/24, не відповідають дійсності, оскільки дані судові рішення стосуються іншої категорії цивільних справ спорів, які виникають із заборгованостей внаслідок недотримання положень кредитних договорів. Водночас, така категорія судових спорів не має нічого спільного із питанням заборгованості зі сплати аліментів, які є предметом даного виконавчого провадження.

Також суд звертає увагу на помилковість доводів стягувача про те, що в рамках даного провадження відсутній предмет спору з огляду на те, що довідка-розрахунок від 03.07.2025 втратила свою чинність внаслідок проведення нового розрахунку суми заборгованості та оформлення нової довідки від 11.08.2025 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поняття «відсутній предмет спору» стосується лише цивільних справ за позовними заявами і є підставою для закриття провадження у справі (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України). Разом з тим, таке формулювання не може застосовуватися після розгляду судом справи по суті та ухвалення рішення, зокрема, на стадії виконання судового наказу.

Крім того, суд звертає увагу, що наведена у письмових запереченнях стягувачем судова практика на обґрунтування відсутності предмету спору у даному провадженні та необхідності закриття провадження не відповідає змісту рішень, на які фактично посилається ОСОБА_2 .

За таких обставин суд не вбачає підстав для закриття даного провадження, а з огляду на недоведеність скаржником ОСОБА_1 висловлених у скарзі доводів, ненаданням останнім достатніх та переконливих доказів, суд доходить обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , на дії, рішення, бездіяльність (повідомлення) старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 83, 95, 120-124, 126, 127, 258, 260, 261, 352, 353, 447-1-451 ЦПК України, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення (повідомлення) старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко А.С. у цивільній справі за судовим наказом №759/5005/19, що виданий Святошинським районним судом м. Києва 10.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали буде складено 12 вересня 2025 року.

Суддя І.Ю.Єросова