Справа №133/1839/24
Провадження №2-ві/133/5/25
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

04.09.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Дем`янової Ж.М.

секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.

представника позивача, адвоката Молявчика О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Козятин заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Молявчика Олексія Валерійовича, про відвід судді Пєтухової Н.О. від розгляду позовної заяви (справа № 133/1839/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

В провадженні Козятинського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

На адресу суду 05.08.2025 надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Молявчика Олексія Валерійовича, про відвід судді Пєтухової Н.О.

В обґрунтування поданої заяви про відвід заявник зазначає, що з 11.09.2024 до 25.08.2025 суддею не призначено по справі підготовчого засідання, не визначено в якому порядку буде здійснюватися судовий розгляд. На думку заявника дії судді в ході розгляду справи ставлять під сумнів її об`єктивність та неупередженість. Вказує, що суддя своєю бездіяльністю грубо порушує вимоги ст. 187 ЦПК України.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 02.09.2025 у справі № 133/1839/24 заява про відвід судді визнана необґрунтованою та передана на розгляд іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

Згідно із ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода заявника з процесуальними рішеннями судді у даній справі, а саме: зі строками розгляду справи (прийняття до провадження) не є підставою для відводу судді.

Із змісту заяви про відвід не вбачається наявності заінтересованості, сумнівів в об`єктивності чи неупередженості судді Пєтухової Н.О. в результаті розгляду даної справи.

Частина 3 ст. 39 ЦПК України визначає, що відвід судді повинен бути вмотивованим.

Доводи представника позивача у вказаній справі, зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді Пєтухової Н.О. (строків прийняття справи до провадження та розгляду, та не свідчать про її упередженість чи необ`єктивність в розгляді справи, не вказують на особисту прихильність до будь-якої зі сторін.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 3 статті 39 ЦПК як відвід, так і самовідвід мають бути обґрунтованими, мати вагомі підстави. Така вимога спрямована на запобігання як прагненню сторони обрати сприятливий, бажаний для себе склад суду, так і безпідставному ухиленню судді від розгляду певних справ.

Отже суддя, вирішуючи питання про відвід або самовідвід, не може керуватися виключно бажаннями сторони змінити склад суду та заявами сторони про недовіру.

Суд виходить з того, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного», а заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що суддя Пєтухова Н.О. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, або/та/чи існують переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо її безсторонності.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що заявником не наведено обґрунтованих підстав вважати суддю Пєтухову Н.О. упередженою чи необ`єктивною, оскільки доводи представника позивача зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді та поданої ним скарги до ВРП, що в силу імперативного припису частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, а заяву про відвід такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Молявчика Олексія Валерійовича, про відвід судді Пєтухової Н.О. від розгляду позовної заяви (справа № 133/1839/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА