Справа № 180/980/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Тананайської Ю.А., за участю секретаря судового засідання Павлович Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець заяву адвоката Негробова О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 180/980/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 1 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Негробов О.В. до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроніс Україна», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені, 3 відсотків річних та інфляційних витрат, суми франшизи та завданої моральної шкоди, задоволені частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 22261 грн. 63 коп., пеню в розмірі 223 грн.98 коп., інфляційні в розмірі 1202 грн. 79 коп., 3 % річних в розмірі 243 грн.04 коп., а всього 25931 грн. 18 коп.; та 1211 грн.20 коп. - сплачений судовий збір. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3200 гривень франшиза за договором страхування, 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп.

02 вересня 2025 року від представника позивача адвоката Негробова О.В. до суду надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» 1 вересня 2025 року про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 гривень, пропорційно задоволеним вимогам.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або/чи не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Водночас у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2024 року між адвокатським бюро « Олександра Негробова» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги.

Згідно п. 5.2 Договору розмір та умови виплати гонорару визначається в додатковій угоді.

24.10.2025 року сторонами укладено додаткову угоду відповідно до якої сума гонорару не може перевищувати 16000 гривень ( 3000 гривень сплачується під час укладання угоди, 7000 гривень під час розгляду справи, 6000 гривень на протязі трьох робочих днів після відкриття апеляційного провадження).

Відповідно до детального опису виконаних робіт на виконання договору від 1 вересня 2025 року, виконавцем надано послуги, вартість яких складає 10000 гривень.

Разом з тим, відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс» у відзиву на позов, зазначено про зменшення витрат, оскільки сума є явно завищеною та не відповідає складності справи. Вважає що витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн будуть співмірними щодо позовних вимог у даному провадженні

Також варто зауважити, що представником позивача було дотримано строки на звернення з даною заявою, які встановлені положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, надані заперечення відповідачів, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 10000 грн., який є очевидно завищеним, та вважає за необхідне зменшити їх розмір до 5000 гривень.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що, пропорційного задоволеним вимогам, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 835 грн. 18 коп., з відповідача ПАТ « СК «Євроінс Україна» на користь позивача підлягають б стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4164 грн. 83 коп.

Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, тим паче, що участь у справі адвокат приймав в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-287ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача, адвоката Негробова О.В. про ухвалення додаткового рішення,задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4164 грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 835 грн. 18 коп.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Суддя: Ю. А. Тананайська