Справа № 147/517/25
Провадження № 22-ц/801/1678/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Почкіна О. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 рокуСправа № 147/517/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Войтка Ю. Б., Панасюка О. С.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Почкіної О. М. в м. Тростянець, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 09 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір № 102035795 (надалі Кредитний договір), який підписаний одноразовим ідентифікатором, за яким сума кредиту 5 000 грн, строк кредиту 15 днів, дата повернення - 24 жовтня 2023 року (п. 1.3.1). Поточний період 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 22 січня 2024 року (дата остаточного повернення заборгованості (п. 1.3.2.), денна процентна ставка пільгового періоду ( 15 днів) 0,83 проценти в день( п.1.5.2), процентна ставка поточного періоду (90 днів) 3,5 % в день (п. 1.5.3.).

Кредитор свої зобов`язання виконав та надав грошві кошти, натомість ОСОБА_1 їх не повернув та не сплатив обумовлені проценти, сума заборговансоті становить 17 948 грн, з яких: 5 000 грн прострочене тіло кредиту, 12 689 грн прострочені проценти за користування кредитом та 250 грн прострочена комісія.

28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102035795 від 09 жовтня 2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Позивачем надіслано відповідачеві письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23402778/2088 від 26 лютого 2025 року, яка залишилась без відповіді. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 17 948,00 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виснував, що доведеним є факт укладення кредитного договору між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , отримання ним грошових коштів та невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Разом з тим суд констатував, що позивачем не надано суду ні Реєстр Боржників від 28 лютого 2024 року, який повинен відповідати формі Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, ні сам Додаток №1, що унеможливлює встановлення судом як того, що Реєстр Боржників відповідав затвердженій сторонами формі, так і того, що в ньому міститься інформація про право вимоги за Договором про споживчий кредит №102035795. Будь-яких інших доказів того, що відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 28 лютого 2024 року, предметом вказаного договору є в тому числі і право вимоги за Договором про споживчий кредит № 102035795 від 09 жовтня 2023 суду не надано. Тому вказане вище позбавляє суд можливості перевірити чи набув ТОВ «ФК Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору № 105-МЛ/Т про відступлення права вимоги, а відтак і підтвердити перехід прав кредитора від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 23 червня 2025 року через систему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове про задоволення позову, стягнути з відповідача судові витрати.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції невірно оцінив фактичні обставини справи, дав неправильну оцінку доказам у справі: згідно Витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимог № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 17 948 грн. Даний витяг завірений печаткою позивача та підписом особи, що сформувала витяг та в цілому відображає інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номера відповідного договору. До суду надані й інші документи, які підтверджують, що ТОВ «Мілоан» передав дані та інформацію, яка стосується заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит № 102035795 від 09 жовтня 2023 року, а саме крім Договору про споживчий кредит надана Довідка за підписом ТОВ «Мілоан» з інформацією про одноразовий ідентифікатор, Анкета-заявка на кредит, Відомості про щоденні нарахування та погашення за підписом генерального директора ТОВ «Мілоан».

У встановлений апеляційним судом строк від відповідача не надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 09.10.2023 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит (надалі кредитний договір №102035795) Даний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Підтвердження укладення відповідачем даного Договору є Анкета-заява на кредит № 102035795. Сума кредиту 5 000 грн. Строк кредиту на 15 днів, дата повернення кредиту 24 жовтня 2023 року (п. 1.3.1). Поточний період 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 22 січня 2024 року (дата остаточного повернення заборгованості (п. 1.3.2.). Загальні витрати Позичальника аза пільговий період складають 872.50 грн в грошовому виразі та 4909.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 16622.50 горн в грошовому виразів та 16142.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 5872.50 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 21622,50 грн (п. 1.5.). Комісія за надання кредиту 250 грн, яка нараховується за ставкою 5.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а.с. п. 1.5.1.). Проценти за користуванням кредитом 622.50 грн, які нараховуються за ставкою 0.83 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 15750.00 грн, які нараховуються за стандартною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3.) (а.с. 11);

- Додатком № 1 до договору є графік платежів, що містить розрахунок заборгованості із зазначенням дати платежу (а.с. 16 на звороті);

- Анкета-заява на кредит № 102035795 від 09 жовтня 2023 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Мілоан» (а. с. 19);

- на виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн, що підтверджується Платіжним дорученням №74108917 від 09.10.2023 ТОВ «Мілоан» (а. с. 21 на звороті).

- 28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024. Відповідно до п. 1.1 даного Договору ТОВ «Мілоан» передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками ( а.с.24-28);

- відповідно до п. 1 Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 28 лютого 2024 року до Договору відступлення права вимоги № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024, згідно вимог п. 8.3 Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 28 лютого 2024 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до Договору. Кількість боржників 3 573, загальна сума заборгованості: 58 845 147,18 грн (а.с. 29 на звороті);

- Додатковою угодою № 1 від 04 лютого 2025 до Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 внесено зміни в Додаток № 1 до Договору форму Реєстру боржників та відповідно до п. 1.3 Реєстр із змінами, вказаними у п. 1.2.2, 1.2.3 Угоди, викладено в новій редакції (додається). При цьому відповідно до п. 1.1. Угоди Реєстр боржників в новій редакції підписується як Кредитором, так і Новим Кредитором (а.с. 29 - 30);

- відповідно до витягу з реєстру боржників Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року (у новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 04.02.2025), позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102035795 у розмірі 17 948 грн. 50 коп., яка складається з 5 000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12 698 грн. заборгованості по відсоткам, 250 грн. заборгованості по комісії (а.с. 31).

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).

В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №102035795 від 09.10.2023 року був вчинений в електронній формі, тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 цього ж суду передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно встановив, що Договір про споживчий кредит №102035795 від 09.10.2023 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладенийу відповідності до вимог ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, договір оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. На підтвердження факту перерахування ОСОБА_1 коштів за кредитним договором первинним кредитором ТОВ «Міолан» позивачем долучено платіжне доручення № 74108917 від 09.10.2023про перерахунок коштів в сумі 5 000 грн на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 (а. с. 21 на звороті), номер якої був вказаний самим позичальником в Заявці на отримання кредиту (а. с. 19) та в зазначений в пункті 2.1 Договору про споживчий кредит.(а.с.12).

Отже, суд першої інстанції встановивши наявність кредитних відносин між первісним кредитором ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 та факт невиконання позичальником умов договору, вважав недоведеним лише право вимоги позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору № 105-МЛ/Т про відступлення права вимоги.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.

У справі що розглядається на підтвердження переходу права вимоги до відповідача позивач надав засвідчені копії Договору відступлення прав вимоги № 105- МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) (а.с. 24 28), Додаткової угоди до Договору відступлення прав вимоги (а. с 29- 30), якою було змінено форму Реєстру боржників та Витяг з Реєстру Боржників, в якому під номером 2301 значиться боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер кредитного договору: 102035795, дата підписання договору: 09.10.2023, дата закінчення строку кредитування: 22.01.2024, сума виданого кредиту 5 000 грн, валюта гривня, залишок по тілу кредиту 5 000 грн, залишок по процентах 12 698 грн, залишок по комісії 250 грн, загальна сума заборгованості 17 948 грн. ( а. с. 31).

Отже, апеляційний суд виснує, що надані позивачем докази відступлення права вимоги є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності. Позивачем також надано до суду документи, які мав первісний кредитор при укладенні кредитного договору та які за умовами Договору відступлення прав вимоги (зокрема пунктів 2, 6.2.2) передаються первісним кредитором новому кредитору, а саме: копію Анкети-заяви на кредит № 102035795 , Договору про споживчий кредит №102035795 від 09.10.2023 року з Додатками, укладеного між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», платіжне доручення № 74108917 від 09.10.2023про перерахунок коштів в сумі 5 000 грн на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 (а. с. 21 на звороті), розрахунок заборговансоті, виконаний первісним кредитором ТОВ «Міолан», який відповідає розміру заборговансоті, зазначеному у Витязі з Реєстру боржників.

Отже, з огляду на закріплену в Цивільному Кодексі презумпцію правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), у суду першої інстанції не було підстав виснувати, що позивач не довів виникнення у нього права вимоги до відповідача.

Відтак доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а висновок суду про те, що позивач не може вимагати повернення кредиту так, як ним не надано доказів переходу до нього права вимоги до відповідача, - є невірним та не ґрунтується на фактичних обставинах справи, суперечить приписам чинного законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги позивача ТОВ «»ФК «Кредит-Капітал» обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та з невірним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Тому рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року підлягає скасуванню з постановленням нового: про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач поніс наступні судові витрати: 2 422,40 грн по сплаті судового збору за подання позовної заяви (а.с. 33), та 3 633,60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.88), а всього 6 056 грн, які з урахуванням приписів частини 1 статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102035795 від 09 жовтня 2023 року в розмірі 17 948 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень, яка складається зі: заборгованості по кредиту в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом в розмірі 12 698 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень, заборгованості за комісією 250 (двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: Ю. Б. Войтко

О. С. Панасюк