Провадження №2-о/523/442/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в місті Одеса, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1999р., та розпорядження органу приватизації за № 141289 від 16.03.1999р. на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що під час видачі зазначеного вище свідоцтва про право на житло її ім`я було записано як « ОСОБА_2 », в той же час за паспортом громадянки України на теперішній час її ім`я значиться як « ОСОБА_3 ». Наявність таких розбіжностей у правовстановлюючому документі та її паспорті позбавляє її можливості розпорядитися квартирою на власний розсуд. Наявні обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 14.08.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Від заявниці ОСОБА_1 до суду надійшла заява в якій вона підтримала заяву, просить розглянути вимоги за її відсутності.

Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

З копії свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1999р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради слідує, що таким свідоцтвом посвідчено право приватної спільної часткової власності: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно відмітки на свідоцтві, такий був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 26.04.1999р. за номером 253 стор.75 кн.308пр.

Вказане свідоцтво про право власності на житло було видано на підставі розпорядження органу приватизації за № 141289 від 16.03.1999р. в якому визначено право ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на передачу в її власність квартиру АДРЕСА_1 .

Так, з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , складеного російською мовою, слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі народилася, мовою оригіналу « ОСОБА_8 », батьки: « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 ».

Паспортом громадянки України серії НОМЕР_2 , виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 28.08.2009р. була паспортизована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Одеси. На аркуші №11 паспорту є відмітка про реєстрацію місця проживання останньої з 12.40.1996р. в квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, на теперішній час ім`я заявниці зазначене у паспорті громадянки України не збігається з ім`ям зазначеному у свідоцтві про право власності на житло та розпорядженні органу приватизації.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої не збігається з прізвищем зазначеним в паспорті.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявник довела той факт що розпорядження органу приватизації № 141289 від 16.03.1999р. та свідоцтво про право власності на житло від 16.03.1999р., видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, яким посвідчено право приватної спільної часткової власності серед інших ОСОБА_7 , належить ОСОБА_1 .

На думку суду, розбіжність у написанні імені у розпорядженні, свідоцтві про право власності та у паспорті громадянки України ОСОБА_1 відбулися внаслідок помилкового написання її імені в правовстановлюючих документах, з огляду на те, що правильним є вживання ім`я ОСОБА_3 , оскільки це український варіант, що походить від грецького імені "?лЭнз". Ім`я ОСОБА_2 є варіантом, який поширився внаслідок впливу російської мови та народної вимови, і не має українських ознак, тому його вважають неправильним для української мови. Хоча ім`я ОСОБА_2 і може бути записане в документах, переважно українська традиція передбачає використання форми імені - ОСОБА_3 .

Таким чином, заява внесена до суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч.1 ст.315, 319 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 розпорядження органу приватизації №141289 від 16.03.1999р. та свідоцтво про право власності на житло від 16.03.1999р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, яким посвідчено право приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 .

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», , місцезнаходження: м. Одеса, Богдана Хмельницького, 66.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 10 вересня 2025р.

Суддя