РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі с/з Хінцинській В.Б.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

установив:

Заявник звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з заявою про видачу обмежувального припису в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме: заборони наближатися на відстань сто метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , - АДРЕСА_1 ; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою - ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що з 24.09.1994 по 22.04.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі. 22.04.2024 рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/4915/24 вищезгаданий шлюб розірвано, про те ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжували проживати однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 . 26.05.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріальний договір про поділ спільного майна колишнього подружжя, після чого ОСОБА_1 залишився проживати за вищевказаною адресою, а його колишня дружина окремо. Під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 остання систематично вчиняла відносно нього домашнє насильство, висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, знущалась з його честі та гідності як людини, провокувала на конфлікти, створювала нестерпні спільні умови для проживання. Вищеописане і стало підставою розриву відносин та завершення проживання їх однією родиною. У свою чергу, незважаючи що між ними відносини розірванні та вони проживають окремо, ОСОБА_2 , все рівно не залишає у спокої ОСОБА_1 , переслідує його, приходить до нього розправою із обіцянками залучення інших осіб до неправомірних дій, знущанням з його честі та гідності як людини. За таких обставин ОСОБА_1 є особою, який зазнав домашнього насильства, та у разі пасивної поведінки останнього на вищеописані діяння, що виражаються у формі домашнього насильства ОСОБА_2 відносно нього, можуть бути наслідки набагато гіршими. Вказане і стало підставою для звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявник в судове засідання не з`явилась, представник заявника надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.09.1994 Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1789.

22.04.2024 рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/4915/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2023 у справі № 295/7001/23, за якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про те звільнено від адміністративної відповідальності та суд обмежився усним зауваженням.

Відповідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2023 у справі № 295/6059/23, за якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2025 у справі № 295/3445/25, за якою справи № 295/3445/25 та № 295/3447/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 295/3445/25. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсотдесять) гривень.

Згідно протоколу від 19.08.2025 прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_1 , у відповідності до якого 19.08.2025 близько 16.10 год. за адресою: АДРЕСА_1 колишня дружина ОСОБА_2 вчинила відносно нього психологічне домашнє насильство. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення від 19.08.2025 серії ВАВ № 037930 складений відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, де потерпілим є ОСОБА_1 .

Пунктом 3. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, видавши стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження її прав з покладенням на неї наступних обов`язків: заборони наближатися на відстань сто метрів до місця проживання ОСОБА_1 , - АДРЕСА_1 ; заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 06 (шість) місяців, поклавши на неї такі обов`язки: заборони наближатися на відстань сто метрів до місця проживання ОСОБА_1 , - АДРЕСА_1 ; заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко