Провадження № 2/205/5399/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 сформувала в системі «Електронний суд» вищевказану позовну заяву, яку на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2025 року передано в провадження судді Терещенко Т.П.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, крім іншого, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Статтею 186 ЦПК України передбачено, що до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Під час підготовки справи до відкриття провадження у справі суддею встановлено що у провадженні судді Новокодацького районного суду міста Дніпра Мовчана Д.В. з 05 березня 2025 року перебуває цивільна справа № 205/3491/25; провадження № 2/205/2595/25, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, яка також була подана представником позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра Мовчана Д.В. від 12 серпня 2025 року у справі № 205/3491/25 постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання.

Вказані обставини свідчать про відсутність передумов відкриття провадження в справі за заявленим позовом та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи вищевикладені обставини, у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДМР, третя особа: ТОВ «Газок О» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Більш того, суддею також встановлено, що раніше, 18 лютого 2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра вже надходила позовна заява адвоката Андрієнко Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання об`єкту нерухомого майна введеним в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації, та зобов`язання внести інформацію про реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 у справі №205/2523/25 у відкритті провадження за вказаною позовною заявою, що надійшла до суду 18 лютого 2025 року, було відмовлено, та роз`яснено позивачу, що із заявленими вимогами він має право звернутися до адміністративного суду з позовом у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Вказана ухвала набрала чинності та стороною позивача не оскаржувалась.

Суд вказує, що формулювання позовних вимог у позовних заявах, поданих до суду 18 лютого 2025 року, 05 березня 2025 року і 09 вересня 2025 року є тотожними, та зводяться до вимог усунення перешкод позивачу в користуванні і розпорядженні нерухомим майном шляхом визнання об`єкту нерухомості таким, що було введено в експлуатацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суддя вважає, що подання стороною позивача позовної заяви втретє, після отримання ухвали про відмову у відкриття провадження, а також ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у цивільній справі за позовом з аналогічним предметом, та після відкриття провадження не можуть бути розцінені як помилкова реалізація права на пред`явлення позову, а отже, це свідчить про свідоме звернення з тотожними заявами, що очевидно виходить за межі добросовісного користування процесуальними правами.

Згідно з вимог п. 2 ч. 2, 3, 4 ст. 44ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

При цьому, суддя зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо, проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії», про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

З огляду на викладене, суддя вимушений розцінити дії позивача як такі, що вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає за необхідне сторону позивача попередити про необхідність утриматись від зловживання процесуальними правами, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Беручи до уваги подання позовної заяви через систему «Електронний Суд», то направленню позивачу підлягає тільки копія ухвали.

Керуючись ст. ст. 186, 258-261, 272 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність утриматись від зловживання процесуальними правами, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.