Єдиний унікальний номер 725/5945/25
Номер провадження 2/725/1952/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі А.В. Соболевській,

за участю представників сторін,

розглянула у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за повозом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від імені якої діє представник ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради (м. Чернівці, площа Центральна 1) про визнання незаконним, скасування рішення та державної реєстрації земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вищевказаним цивільним позовом.

Підставою для звернення до суду з даним позовом є наявний спір щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1908 га кадастровий номер : :27:003:0033, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

Оскаржуючи рішення відповідача, щодо державної реєстрації згаданої земельної ділянки , затвердження технічної документації із землеустрою , позивач посилається на те , що вказаними діями відповідача порушене її речове право, як особи , якій належить частка у майні , розташованому на спірній земельній ділянці.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача посилалася на те , що даний спір набуває публічно-правового характеру , який підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. У зв`язку з чим , просила закрити провадження по справі.

Представник позивача заперечувала проти закриття провадження по справі з наступних підстав. На думку ініціатора звернення з позовом до суду , характер спірних правовідносин обумовлений захистом майнових прав позивача. Спір про захист прав конкретної особи , не є публічним, а є приватноправовим. Просила відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши позицію сторін по справі, враховуючи зміст позовних вимог, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст .4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини фактично стосуються реалізації прав власності позивачем на об`єкти нерухомості, які розташовані на згаданій земельній ділянці.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В основі позовних вимог позивача лежить намір (бажання, воля) позивача захистити свої права на набуті об`єкти власності.

Суть та характер описаних спірних правовідносин, їхній суб`єктний склад, спрямованість заявлених вимог і механізми (засоби) їх задоволення в своїй сукупності підводять до того, що справжнім предметом спору у цій справі є вимоги про захист права власності на нерухоме майно або захист кожним із цього складу учасників справи свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цього права можна здійснити одним із способів, передбачених цивільним законом, за правилами цивільного судочинства.

Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних правовідносин, але їхня участь у цих відносинах не змінює характеру (суті) спірних правовідносин, не перетворює такий спір на публічно-правовий і не дозволяє поширювати на них положення адміністративної юрисдикції.

Враховуючи наведене , суд приходить до висновку , що підстави , передбачені положенням п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України відсутні, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись положенням ст. ст.4,19 , 255, 353 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження по справі- відмовити.

По справі оголосити перерву до 10.09.2025 року о 15.20 год.

У відповідності до положень ч.3 ст. 255, ст. 353 ЦПК України ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Стоцька Л. А.