Провадження № 2/760/361/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омельян Я.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Висіцька І.В. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , в якому просить суд

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 грошові кошти за депозитними вкладами, які знаходились на рахунках в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на суми коштів в розмірі: 299 838,54 доларів США; 858 942,61 євро та 652 585,38 грн;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошових коштів, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 149 919,27 доларів США, 429 471,31 євро, 1 425 209,36 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 усі понесені останнім судові витрати у справі за цим позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2020 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 30 грудня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

26 лютого 2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов, в якому просить - визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти за депозитним вкладом, які знаходились на рахунку в АТ «Державний експортно-імпортний банк України», відкритого на ім`я ОСОБА_1 на суму коштів у розмірі 327 670,00 євро.

Ухвалою суду від 03 березня 2021 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Згідно з ухвалою суду від 19 липня 2021 року витребувано докази для огляду в судовому засіданні у ОСОБА_2 та у ОСОБА_4 .

Ухвалою від 07 жовтня 2021 року було задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у цивільній справі до набрання законної сили рішенням у справі №947/36720/20.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року провадження у справі було поновлено.

12 грудня 2024 року від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти за депозитними вкладами, які знаходяться на рахунках в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на суми коштів в розмірі 1 531 018,79 доларів США, 1 888 863,66 євро, 334 106,32 євро та 652 585,38 грн. В порядку поділу спільного майна подружжя грошових коштів, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 765 509,40 доларів США, 1 111 484,99 євро, 1 425 209,36 грн.

Ухвалою від 23 січня 2025 року задоволено заяву позивача за первісним позовом про збільшення позовних вимог, повторно витребувано докази у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , задоволено клопотання ОСОБА_1 про у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 оригіналу розписки від 23.01.2009 року.

27 лютого 2025 року від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву.

27 березня 2025 року сторони подали мирову угоду від 27 березня 2025 року та заяву, в якій просили затвердити укладену ними мирову угоду у справі №760/28421/20, закрити провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди, вирішити питання про повернення позивачам за первісним позовом та зустрічним позовом 50 відсотків сплаченого при поданні позовів, скасувати всі заходи забезпечення позову, вжиті у вказаній справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2025 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою суду від 30 травня 2025 року справу прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 08 вересня 2025 року.

В підготовче засідання представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Висіцька І.В. не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що умови мирової угоди від 27 березня 2025 року підтримує в повному обсязі та просить затвердити мирову угоду.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Музичко Р.В. в підготовче засідання також не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що умови мирової угоди підтримує в повному обсязі та просить її затвердити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в підготовче засідання не з`явилась, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 2) закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.208 ЦПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом .

Як встановлено з ч.2, ч.3 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, що сторонами укладено мирову угоду, яка не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, і стосується лише прав та обов`язків сторін, а наслідки прийняття такого рішення роз`яснені сторонам, перевіривши повноваження представників сторін, суд прийшов до висновку, що указану мирову угоду необхідно затвердити та закрити провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як встановлено судом, позивачем за первісним позовом було сплачено 10510 грн судового збору за подання первісної позовної заяви (квитанція АТ КБ «Приватбанк» №0.0..2 від 22 грудня 2020 року) та 4630 грн судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог (квитанція АТ КБ «Приватбанк» №0.0..2 від 12 грудня 2024 року).

До того ж, позивачем за зустрічним позовом було сплачено 11350 грн судового збору (дублікат квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 25 лютого 2021 року)

А тому, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку із укладенням мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції необхідно повернути позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 7570 грн (10510 грн + 4630 грн =15140 грн; 15140 грн х 50% = 7570 грн).

Крім того, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку із укладенням мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції необхідно повернути позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 5675 грн (11350 грн х 50% = 5675 грн).

Керуючись статтями 49, 142, 207, 200, 208, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену 27 березня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сторонами у цивільній справі №760/28421/20 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, відповідно до якої сторони домовилися про наступне:

1. ОСОБА_1 відмовляється від всіх пред?явлених у первісному позові у справі №760/28421/20 позовних вимог (із врахуванням всіх змін та доповнень) щодо визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

2. ОСОБА_2 відмовляється від всіх пред?явлених у зустрічному позові у справі №760/28421/20 позовних вимог (із врахуванням всіх змін та доповнень) щодо визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

3. Сторони погодили, що з дати затвердження цієї Мирової угоди ухвалою суду, всі зобов?язання Сторін, пов?язані із заявленими вимогами, а також будь-якими іншими вимогами щодо спільного сумісного майна подружжя, вважаються припиненими в повному обсязі, а спір між Сторонами щодо спільного сумісного майна подружжя вважається повністю врегульованим.

4. Сторони гарантують та підтверджують, що вони не мають і не будуть мати в майбутньому жодних (у т.ч. нових та/або додаткових) претензій, зокрема, претензій майнового, матеріального та/або морального характеру, чи вимог одна до одної, пов?язаних з майном, яке є (або колись було) спільною сумісною власністю та/або особистою приватною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

5. Сторони дійшли згоди, що ця Мирова угода беззаперечно стосується всього рухомого, нерухомого та особистого майна Сторін.

6. Позивач та Відповідач відмовляються від стягнення один з одного всіх судових витрат (у т.ч., але не виключно - судового збору, витрат на професійну правничу допомогу), які вони понесли або можуть понести у зв?язку з розглядом цієї цивільної справи та залишають понесені судові витрати кожна Сторона за собою, крім 50% судового збору, сплачених Позивачем за подання первісного позову та 50% судового збору, сплачених Відповідачем за подання зустрічного позову, які підлягають поверненню з Державного бюджету України відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України.

7. Сторони підтверджують, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

8. Одностороння відмова від цієї Мирової угоди не допускається. Сторони стверджують, що ця Мирова угода не суперечить чинному законодавству України, не порушує їхні права, свободи та законні інтереси, а також не порушує права, свободи та законні інтереси третіх осіб. Сторонам також відомі та цілковито зрозумілі наслідки укладання Мирової угоди, визначені п.5 ч.1 ст.255 та ч.2 ст.256 ЦПК України.

9. Ця Мирова у ода складена українською мовою і підписана сторонами в трьох оригінальних примірниках, один з яких залишається в матеріалах справи №760/28421/20 та інші - по одному примірнику для кожної із Сторін.

10. Мирова угода набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва, якою вона затверджується.

Провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - закрити.

Повернути позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Повернути позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова