РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 949/2173/24

Провадження № 22-ц/4815/1177/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс"),

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 червня 2025 року (ухвалене у складі судді Отупор К.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ТзОВ ""ФК "Пінг-Понг" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.04.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомлення рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТзОВ "МІЛОАН" Мунько С.А. подав Заявку на отримання кредиту №100904245.

Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.

Його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитного договору.

Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №100904245 від 25.04.2021 року з ТзОВ "МІЛОАН" та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6800 грн.

Однак взяті на себе зобов`язання, згідно з договором, відповідач належним чином не виконав.

Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, у встановлений строк за ним утворилася заборгованість в розмірі 28220 грн, з яких: 6800 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21420 грн. заборгованість за відсотками.

29 липня 2021 року між ТзОВ "Мілоан" та ТзОВ "Діджи Фінанс" укладено договір про відступлення прав вимоги №05Т, у відповідності до якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором №100904245 від 25.04.2021 року.

У подальшому, 24 січня 2022 року між ТзОВ "Діджи Фінанс" та ТзОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" укладено договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого ТзОВ «Діджи Фінанс» відступило ТзОВ "ФК "Пінг-Понг" належне йому право вимагати повернення коштів за вказаним вище кредитним договором, в тому числі до відповідача за договором про споживчий кредит №100904245 від 25.04.2021.

При цьому, відповідача було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором шляхом направлення на його адресу відповідного повідомлення.

Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором.

Просили стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 28220,00 грн., 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" заборгованість за кредитним договором №100904245 від 25.04.2021 у розмірі 28220 грн. (двадцять вісім тисяч двісті двадцять гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. (шість тисяч гривень).

Рішення суду обгрунтовано тим, що відповідач звернувся до позичальника ТзОВ "Мілоан" з метою отримання банківських послуг та підписав за допомогою електронного підпису кредитний договір № 100904245 від 25.04.2021 року, а тому суд вважав, що позов підлягає задоволенню, зокрема з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28220,00 гривень.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрат на оплату правничої допомоги.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі вказує, що вважає рішення таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Матеріали справи не містять жодного доказу, що нібито укладення договору № 100904245 від 25.04.2021 року відбувалося у порядку, визначеному чинним законодавством.

Усі докази, які позивач надав суду, це ним самостійно зроблена, як зацікавленою особою, роздруківка, яку останній намагається видати за нібито укладений кредитний договір.

Одночасно неможливо перевірити підписання кредитного договору кредитодавцем, адже позивачем не надані докази накладення кваліфікованого електронного підпису первісним кредитором.

Відсутні докази, які свідчили б про те, що первісним кредитором проводилася будь-яка ідентифікація та того, що саме відповідач звертався за отриманням кредитних коштів.

Платіжне доручення належним доказом надання грошових коштів ТзОВ "Мілоан".

Позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 100904245 від 25.04.2021 року на першому етапі від первісного кредитора ТзОВ "Мілоан" до ТзОВ "Діджи Фінанс", тому наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передачу вказаного права вимоги до останнього кредитора ТзОВ "Пінг-Понг".

Крім того, проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону. адже строк кредитування, нібито укладеного, договору становить 15 днів, а загальна вартість кредиту 7820,00 грн.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

17 вересня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що відповідач був ознайомлений із договором та додатками до нього, що власноруч підписав за власного волевиявлення.

Просить залишити без задоволення апеялцйну скаргу, а рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтями 514, 526 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Норма статті 599 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 25.04.2021 року між ТзОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит №100904245, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 6.1).

Відповідно до п. 1.2 договору визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 6800 грн., кредит надається строком на 15 днів з 25.04.2021 (строк кредитування) (п. 1.3.).

У відповідності п. 1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 10.05.2021 року.

Згідно п. 1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 1020 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього Договору.

Кредитний договір містить Додаток № 1 до договору про споживчий кредит від 25.04.2021 року № 100904245, в якому міститься графік платежів щодо розрахунку заборгованості (в тому числі суми кредиту, комісії за надання кредиту і процентів) із зазначенням дати платежу, повернення кредиту та сплати комісії та процентів), а саме: дата платежу 10.05.2021 року, кредит 6800 грн, комісія за надання кредиту 0.00 грн, проценти 1020 грн., що разом становить 7820 грн. (а.с.28).

Також, кредитний договір містить Додаток № 2 до договору про споживчий кредит від 25.04.2021 року №100904245, яким є паспорт споживчого кредиту.

ТзОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі, передбаченому договором в сумі 6800 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.04.2021 року №27065373.

Як вбачається із наданих позивачем документів, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 25.04.2021 року №100904245, відображений позичальником ТзОВ "Мілоан" у відомості про щоденні нарахування та погашення, сформованого 29.07.2021 року, складає 28220 грн., з яких: 6800 грн. заборгованість за тілом кредиту та 21420 грн. заборгованість за відсотками.

29.07.2021 року між ТзОВ "Мілоан" та ТзОВ "Діджи Фінанс" укладено договір про відступлення прав вимоги № 05Т (а.с.16-23), за умовами якого ТзОВ "Мілоан" відступило ТзОВ "Діджи Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ "Діджи Фінанс" прийняло належні ТзОВ "Мілоан" права вимоги до боржників.

У подальшому, 24 січня 2022 року між ТзОВ "Діджи Фінанс" та ТзОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" укладено договір факторингу № 1/15 (а.с.30-33), за умовами якого ТзОВ "ФК "Пінг-Понг" прийняло належні ТзОВ "Діджи Фінанс" права вимоги до боржників.

02.09.2024 року за №100904245-АВ представником позивача направлено на адресу відповідача досудову вимогу по кредитному договору від 25.04.2021 року №100904245, в якій зазначено, що між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс", а в подальшому між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "ФК "Пінг-Понг" укладені договір відступлення прав вимоги та договір факторингу, за якими відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 28220 грн., яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити.

Проте, відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.

Стосовно заперечень апелянта щодо факту укладення ним договору № 100904245 від 25 квітня 2021 року про споживчий кредит варто зазначити наступне.

Матеріали справи містять анкету-заяву на кредит № 100904245 від 25 квітня 2021 року, яка містить персональні дані відповідача та в якій зазначено час та дату підписання договору.

Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП тощо) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій позичальник не звертався.

Також не спростовано, що банківська платіжна картка № НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що доводи апеляційної скарги про недоведеність переходу права вимоги до ТзОВ "Пінг-Понг" за договором про споживчий кредит № 100904245 від 25.04.2021 року спростовуються матеріалами справи.

Проте, колегія суддів погоджується із апелянтом щодо того, що строк кредитування становить 15 днів, а загальна вартість кредиту 7820,00 грн., тобто заборгованість за відсотками була нарахована в більшому розмірі.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Тому, при стягненні заявленої позивачем заборгованості, необхідно було керуватися чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами щодо його строку тривалістю в 30 днів та вартості в сумі 8575 гривень, з яких тіло кредиту 7000 гривень та відсотки в сумі 1575 гривень.

Відхиляючи можливість здійснення неправомірних нарахувань, колегія суддів виходить з такого.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 20400,00 грн.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Ураховуючи, що апеляційний суд частково задовольнив позовні вимоги ТзОВ «Діджи Фінанс», то відповідач повинен відшкодувати позивачу 671,25 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1662,60 грн. витрат на правничу допомогу, які є доведеними та обгрунтованими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 512, 514, 526, 638 1054ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 червня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") заборгованості за відсотками у розмірі 20400,00 грн. - скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100904245 від 25 квітня 2021 року за відсотками у розмірі 20400,00 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") 671 (шістсот сімдесят одна) грн. 25 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1662 (одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції та 1662 (одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Пінг-Понг" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс") на користь ОСОБА_1 3283 (три тисячі двісті вісімдесят три) грн.. 41 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.