ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2925/24 Номер провадження 22-ц/814/3534/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Ланового Євгена Миколайовича, який діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 червня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказували, що 14 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , було укладено електронний договір № 101934976 про споживчий кредит, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 7000,00 грн., строком на 15 днів, тобто до 29.04.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та комісії за надання кредиту у розмірі 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово.

Кредитодавець умови договору виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківську картку відповідача, вказану в його особистому кабінеті, грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., однак позичальник допустив прострочення грошового зобов`язання в частині повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитом і одноразової комісії.

08 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 04Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним з ОСОБА_1 ..

Згідно Витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2021 року (реєстру прав вимоги) до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 101934976 від 14.04.2021 року в загальному розмірі 31 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 23 625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією.

24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Пінг-Понг» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним з ОСОБА_1 ..

Згідно Витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року (реєстру прав вимоги) до ТОВ «ФК «Пінг-Понг»» перейшло право вимоги за кредитним договором № 101934976 від 14.04.2021 року в загальному розмірі 31 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 23 625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договором, утворилася заборгованість у розмірі 31 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 23 625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2025 року позов ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» заборгованість за договором про споживчий кредит № 101934976 від 14.04.2021 року у розмірі 10 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 2625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією, а також кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 830,40 грн. та 2056,80 грн. витрат на професійну правничу допомогу .

Відмовлено ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 21 000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3943,20 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1592,00 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився представник Лановий Є.М., який діє в інтересах ТзОВ «ФК «Солвентіс» та подали апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчук від 10.06.2025 у справі № 536/2925/24 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 101934976 від 14.04.2021, а саме нарахованих відсотків за період з 14.05.2021 по 12.07.2021 у розмірі 21 000,00 грн., та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ФК«СОЛВЕНТІС» задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення Автозаводського районного суду міста Кременчук від 10.06.2025 р. у справі № 536/2925/24 про відмову в позові в частині заявленої до стягнення складової заборгованості за договором про споживчий кредит № 101934976 від 14.04.2021, а саме нарахованих відсотків у сумі 21 000,00 грн., є незаконним, не обґрунтованим, оскільки ухвалене без з`ясування всіх обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та таким що підлягає скасуванню.

Крім того, зазначає, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Акцентує увагу, що у спірному випадку строк кредитування пролонгувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів до (28.06.2021), а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 90 днів, що включає в себе 30 днів строку початкового кредитування на пільгових умовах + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах). Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору про споживчий кредит № 101934976 від 14.04.2021 сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом

Відзив на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 14 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено договір про споживчий кредит № 101934976, який підписано електронним підписом позичальника, надісланим йому у смс-повідомленні на його номер телефону НОМЕР_1 , вказаним ним в анкеті-заяві на отримання кредиту.

За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 15 днів, з 14.04.2021 року (строк кредитування), зі сплатою процентів в розмірі 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії 29.04.2021 року. Сторони погодили розмір комісії за надання кредиту 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Згідно з Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 101934976 від 14.04.2021 року сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту.

За даним Графіком, 29.04.2021 року відповідач зобов`язувався погасити суму кредиту в розмірі 7000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 2625,00 грн. та комісію за надання кредиту в розмірі 1330,00 грн.

До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Далі, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 7000,00 грн.

Факт отримання грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 26748609 від 14.04.2021 року, за яким на банківську картку № НОМЕР_2 були перераховані грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. (т. 1 а.с. 40).

Крім того, з листа АТ «Універсал Банк» за № БТ/Е-4360 від 23.05.2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано картку № НОМЕР_3 , на яку 14.04.2021 року о 13:15:09 були зараховані грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., що постає із виписки по рахунку відповідача, наданої позивачем. Доказів зворотного відповідачем суду надано не було.

08 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 04Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до п. 1.1 умов договору, кредитор відступає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником.

За п. 1.2., 1.3 внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами. Новий кредитом має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників.

Згідно Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог від 08.07.2021 року до договору факторингу № 04Т від 08.07.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог від 08.07.2021 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору.

Відповідно витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2021 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 101934976 від 14.04.2021 року у розмірі 31 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 23 625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією.

24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» було укладено договір факторингу № 1/15 за яким, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Згідно Реєстру прав вимог від 24.01.2022 року до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року, клієнт відступив права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі, згідно із додатком № 1 до договору факторингу.

Відповідно витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 101934976 від 14.04.2021 року у розмірі 31 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 23 625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією.

Отже, до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» відповідно до укладеного договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача.

ТОВ «ФК «Пінг-Понг» 02.09.2024 року направило досудову вимогу відповідачу ОСОБА_1 із вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31 955,00 грн. в термін до 30.09.2024 року, на яку відповідач не відреагував.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що позов обґрунтований невиконанням відповідачем умов договору про споживчий кредит, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 31 955,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 23 625,00 грн. заборгованість за процентами та 1330,00 грн. заборгованість за комісією.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 7000,00 грн. та комісії в сумі 1330 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами, суд дійшов наступного висновку. Договір між сторонами було укладено на строк 15 днів з 14.04.2021 року по 29.04.2021 року, а тому підлягають стягненню проценти лише ті, що нараховані протягом строку кредитування. Вимоги про нарахування процентів протягом 60 днів, тобто строк на який позивач має право пролонгації строку кредитування, є необґрунтованими, оскільки останнім не надано суду доказів того що відповідач протягом вказаного строку користувався кредитними коштами..

Колегія суддів погоджується із рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку, визначений моментом пред`явлення вимоги, настав, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відтак, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до кредитного договору 14 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено договір про споживчий кредит № 101934976, який підписано електронним підписом позичальника, надісланим йому у смс-повідомленні на його номер телефону, вказаним ним в анкеті-заяві на отримання кредиту.

За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 15 днів, з 14.04.2021 року (строк кредитування), зі сплатою процентів в розмірі 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії 29.04.2021 року. Сторони погодили розмір комісії за надання кредиту 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до правових висновків, які викладені в постанові ВП ВСУ № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28 березня 2018 року, вбачається відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тому колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що зі спливом строку, на який був наданий кредит, за відсутності доказів його пролонгації, у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, тобто після 29.04.2021 року ТОВ «Мілоан», ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» не мали законних підстав нараховувати проценти, передбачені кредитним договором.

Крім того матеріали справи не містять доказів, які свідчать про подальше належне узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять, крім того посилання на умови пункту 2.3.2 щодо автопролангації строку кредиту без згоди відповідача, у випадку наявності у позичальника на дату закінчення строку кредиту заборгованості, є безпідставними.

.

Крім того колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Ланового Євгена Миколайовича, який діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2025 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна