Справа № 445/2129/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

03.09.2025 суддя Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарський О.М., розглянувши заяву ТзОВ "Газопостачальна Компанія "Навтогаз України" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожитий природний газ,-

в с т а н о в и в :

ТзОВ "Газопостачальна Компанія "Навтогаз України" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожитий природний газ.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до переконання про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до р.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Однак, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, заявником не вказано даних, які ідентифікують особу боржника для можливого виконання судового наказу.

Окрім того, слід зауважити, що судовий наказ є виконавчим документом, який повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження".

Зокрема, у виконавчому документі повинно бути зазначено, з поміж іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відсутність у заяві про видачу судового наказу таких ідентифікуючих даних особи боржника, як дата народження та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта позбавляє суд встановити дійсне зареєстроване місце проживання боржника, а відтак встановити належну територіальну підсудність справи суду та за наявності відповідних підстав, видати судовий наказ, який би відповідав вимогам виконавчого документа, що передбачені ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно вимогам ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Разом з тим, заявнику слід роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст.163-165,167 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

у видачі судового наказу за заявою ТзОВ "Газопостачальна Компанія "Навтогаз України" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожитий природний газ - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

С Суддя О. М. Кіпчарський