ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1774/25 Номер провадження 22-ц/814/3991/25Головуючий у 1-й інстанції Михайлова І. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпушина Г.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 липня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 липня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 16.04.2024-100001565 від 16.04.2024 року у розмірі 7720 грн, з яких: 4000 грн - основний борг, 3720 грн - проценти.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у сумі 1615,5 грн.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з вище зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 липня 2025 року в частині стягнення процентів, пені, витрат на правову допомогу, судового збору та ухвалити нове рішення.

Під час вивчення матеріалів справи судом встановлено, що апеляційну скаргу на Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 липня 2025 року подано з порушенням встановлених вимог ст. 354 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 354 ЦПК України - апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, що судом повний текст рішення складено 11 липня 2025 року, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, отримала рішення від 01.08.2025 року, апеляційну скаргу подано 27.08.2025 року, однак не заявляється клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в апеляційній скарзі.

За змістом ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, апеляційний суд позбавлений можливості поновити пропущений строк на апеляційне оскарження за відсутності відповідного клопотання з боку апелянта.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Крім того зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що апелянтом оскаржується рішення в частині витрат на правову допомогу, однак в рішення суду першої інстанції взагалі не вирішувалось дане питання, тому скаржнику необхідно уточнити апеляційну скаргу в частині правильного визначення предмета оскарження (рішення суду першої інстанції), надавши апеляційному суду її нову редакцію.

В апеляційній скарзі було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому посилається на складне матеріальне становище, має на утриманні малолітню дитину, до клопотання було долучено довідку про доходи за період з 01 грудня по 28 лютого 2025 року.

Однак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно положень ч.1 ст.136ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Проте, апелянтом до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано достатніх доказів того, що на даний час у нього відсутня фінансова можливість сплатити судовий збір.

Згідно частини 2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», визначено розмір ставок судового збору. Так, пунктом 1.6 закріплено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Проте, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 не було надано достатніх доказів того, що у неї наданий час відсутня фінансова можливість сплатити судовий збір (зокрема, розмір річного доходу за попередній календарний рік).

Тому враховуючи вказані норми закону при подачі апеляційної скарги на вказане рішення суду апелянту необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1568,81 грн. (1045,87 х 150%).

Таким чином, вразі ненадання апелянтом додаткових доказів (розмір річного доходу за попередній календарний рік) на підтвердження скрутного матеріального становища, апелянтом підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1568,81 грн. Оригінал квитанції повинен бути наданий суду.

Оплата повинна здійснюватися за наступними реквізитами:

отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101

рахунок отримувача: UA0016719

банк одержувача:

Казначейство України (ЕАП)

МФО 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності 206, відомча ознака 80:

(у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначити: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)).

За таких обставин, апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вищезазначених недоліків у строк, що не перевищує десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Керуючись ч.3 ст.357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 липня 2025 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків, але не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали у частині звернення до апеляційного суду з мотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, вразі невиконання у десятиденний строк вимог ухвали в частині сплати судового збору апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Г. Л. Карпушин