РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 568/1724/23

Провадження № 22-ц/4815/925/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Ковальчук Н. М.,

судді: Хилевич С. В., Шимків С. С.

секретар судового засідання Маринич В. В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Орган опіки і піклування Радивилівської міської ради

Дубенського району Рівненської області,

особа щодо якої розглядається питання встановлення над нею піклування -

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2025 року, ухвалене в м. Радивилів Рівненської області у складі судді Сільман А. О., присяжних Воронко Л. В., Гнатюк Ю. Г., повний текст рішення складено 15.04.2025

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи обмеженою дієздатною та призначення піклувальника. У своїй заяві просив обмежити дієздатність свого батька ОСОБА_2 та призначити його піклувальником. Обгрунтовуючи заяву, вказував, що його батько перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради. Вироком Радивилівського районного суду від 09.03.2023 був засуджений за ч. 2 ст. 194 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Вироком встановлено, що ОСОБА_2 умисно здійснив підпал автомобіля. Батько зловживає спиртними напоями, на даний час він не здатний у повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, поведінка батька створює загрозу для осіб які проживають разом з ним за однією адресою, в тому числі для малолітніх дітей.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи обмеженою дієздатною та призначення піклувальника відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви. З наявних у справі документів, які суд не взяв до уваги, підтверджується наявність загрози його сім`ї зі сторони батька. Так, відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №329/24 від 11.12.2024 р. встановлено, що ОСОБА_2 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Згідно описової частини висновку ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради у періоди з 16.08.2022 року по 08.09.2022 року та з 06.11.2022 року по 30.11.2022 року з діагнозом: ППР внаслідок вживання алкоголю. За даними медичної картки стаціонарного хворого № 1182 ОСОБА_2 лікувався у КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» з 16.08.2020 по 08.09.2020. У цій довідці вказано, що причиною направлення у стаціонар є неможливість лікування у амбулаторних умовах, соціально небезпечні вчинки щодо рідних, антисоціальна поведінка. Судом залишено поза увагою ці докази, які мають важливе значення для вирішення заяви. Суд не врахував, що ОСОБА_2 , зловживаючи спиртними напоями, ставить його та членів сім`ї у складне матеріальне становище, проявляє агресію по відношенню до рідних. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик до суду свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим позбавив можливості підтвердити у законний спосіб ті обставини, на які посилається у заяві. Зазначене свідчить про прийняття судом поспішного рішення, тому рішення суду першої інстанції має бути скасоване та ухвалене нове судове рішення про задоволення заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції у своїх висновках вказав, що заявником не надано суду жодних доказів, які свідчать про те, що унаслідок алкогольної залежності, ОСОБА_2 ставить себе або інших осіб у скрутне матеріальне становище, створює загрозу для оточуючих, за висновком судово-психіатричної експертизи №329/24 від 11.12.2024 р. ОСОБА_2 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю і даний розлад не відноситься до хронічних захворювань, не має стійкого характеру, ОСОБА_2 здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Судом встановлено: ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.02.1989 р.. ОСОБА_2 є його батьком.

Заявник та його батько ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з інформацією про склад зареєстрованих осіб у будинку АДРЕСА_1 до складу зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Звертаючись до суду, заявник посилався на те, що його батько зловживає алкогольними напоями, не здатний у повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, поведінка батька створює загрозу для оточуючих, в тому числі малолітніх дітей, ставить його у скрутне матеріальне становище.

Доказами таких обставин заявник вказує на медичні картки стаціонарного хворого № 2755 та № 1182, де міститься запис, що ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування з приводу психічного та поведінкового розладу внаслідок вживання алкоголю. З листа КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» №883 від 01.11.2023 р. вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в закладі в період з 16.08.2022 р. по 08.09.2022 р. та з 06.11.2022 р. по 30.11.2022 р. з діагнозом ППР внаслідок вживання алкоголю. Алкогольний делірій.

Згідно зі ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

За частинами 1-3 статті 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини.

Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника.

Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду.

Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Те, що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад, який істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, спростовується наявними у справі доказами.

Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи №329/24 від 11.12.2024 р. ОСОБА_2 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Даний розлад не відноситься до хронічних захворювань і не має стійкого характеру. ОСОБА_2 здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 25.12.2023 р. органу опіки і піклування Радивилівської міської ради запропоновано надати суду подання про можливість призначення ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_2 .. Згідно повідомленням голови Радивилівської міської ради №77/01.09-20 від 10.01.2024 р. ОСОБА_1 із заявою про призначення його піклувальником над батьком до міської ради не звертався.

Ст. 63 ЦК України містить вимогу, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, а заявник ОСОБА_1 з такою заявою не звертався, та не подав доказів здійснення ним догляду за батьком, наявність між ними приязних взаємовідносин.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.