Справа № 386/1668/25
Провадження № 2-о/386/48/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

11 вересня 2025 року селище Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Гут Ю. О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа- орган опіки та піклування Поузької селищної ради , про звільнення від обов`язків опікуна та призначення піклувальника неповнолітній дитині, якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування-

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ., 02.09.2025 звернувся до суду з заявою про звільнення від обов`язків опікуна та призначення піклувальника неповнолітній дитині, якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в якій просить:

звільнити ОСОБА_4 від обов`язку опікуна над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦК України призначити ОСОБА_3 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали заяви суд вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб;

12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

Відповідно до ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування.. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.

Як вбачається з листа Державного департаменту з усиновлення та захисту прав дитини від 12.02.2009 N 3.2/4-69/418 «Щодо роз`яснень стосовно встановлення та припинення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування» рішення про звільнення особи від здійснення повноважень опікуна, піклувальника дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, або про припинення опіки, піклування приймає орган, який встановив опіку, піклування. Опіка, піклування припиняється без спеціального рішення щодо цього у разі: смерті опікуна, піклувальника або підопічного; досягнення дитиною 14-річного віку. Особа, яка виконувала обов`язки опікуна стає піклувальником.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем походження дитини. Служба у справах дітей за місцем первинного обліку дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, здійснює її супровід до досягнення повноліття або зняття її з цього обліку на підставах, передбачених у пункті 20 цього Порядку.Служба у справах дітей у разі зміни форми влаштування дитини передає її особову справу з оригіналами документів за новим місцем влаштування. Переміщення дитини, зміна її життєвих обставин чи стану здоров`я фіксуються в її електронній обліково-статистичній картці.На кожну дитину-сироту та дитину, позбавлену батьківського піклування, формується особова справа, яка зберігається в службі у справах дітей протягом п`яти років після досягнення дитиною повноліття. Після закінчення цього строку особова справа передається до архіву.Порядок ведення особової справи дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, затверджується Мінсім`ямолодьспортом.. Про зміну місця проживання (перебування), форми влаштування та статусу дитини служба у справах дітей за місцем її проживання (перебування) протягом семи днів подає інформацію службі у справах дітей за місцем первинного обліку дитини, а у разі, коли дитина може бути усиновленою, також Міністерству молоді, сім`ї та ґендерної політики Автономної Республіки Крим, службі у справах дітей обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, в яких дитина перебуває на регіональному обліку, Державному департаменту з усиновлення та захисту прав дитини, до якої додаються копії відповідних документів.У разі надходження нової інформації про дитину служба у справах дітей за місцем її первинного обліку протягом доби вносить таку інформацію до електронної обліково-статистичної картки дитини.Якщо встановлено, що дитина перебуває на первинному обліку одночасно у кількох службах у справах дітей, її залишають на обліку в службі у справах дітей за місцем набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. У разі коли дитина ще не набула такого статусу, вона залишається на обліку в службі у справах дітей, яка раніше прийняла рішення про взяття дитини на первинний облік. Опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Соціальний супровід дітей, які перебувають під опікою, піклуванням, здійснюється центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання дитини з опікуном. Орган, який встановив опіку, піклування, за заявою особи може звільнити її від здійснення повноважень опікуна, піклувальника. Заява про звільнення від здійснення повноважень опікуна, піклувальника розглядається протягом місяця.Районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради або суд може звільнити особу від здійснення повноважень опікуна, піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, поміщення дитини до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у разі, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню опіки, піклування.Служба у справах дітей готує проект рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про звільнення опікуна, піклувальника від здійснення повноважень або на вимогу суду проект висновку районної, районної умм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про доцільність звільнення опікуна, піклувальника від зазначених повноважень. Опіка, піклування припиняється у разі:передачі дитини батькам (усиновлювачам). Проект висновку районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у містах ради до суду (у разі встановлення опіки, піклування судом) або проект рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про припинення опіки готує відповідна служба у справах дітей; досягнення дитиною повноліття, реєстрації шлюбу, надання дитині повної цивільної дієздатності; смерті опікуна, піклувальника або підопічного. Якщо дитина досягла 14-річного віку, особа, яка виконувала обов`язки опікуна, стає піклувальником. Служба у справах дітей із залученням працівників органів освіти та охорони здоров`я за місцем проживання дитини здійснює контроль за умовами утримання, навчання, виховання дитини, над якою встановлено опіку, піклування, яка влаштована у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, шляхом відвідування родини. Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком, але не рідше ніж один раз на рік.

Таким чином, до повноважень служби у справах дітей та органу опіки та піклування входить повноваження звільнення опіки та встановлення опікуна неповнолітній дитині позбавленої батьківського піклування та здійснення контролю над умовами проживання та утримання такої дитини.

В силу ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, ч.3 ст.243 СК України встановлено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування.

Цією ж ч.3 ст.243 СК передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється також судом у випадках, передбачених положеннями ЦК.

Тобто, за загальним правилом опіку встановлює орган опіки та піклування, і лише в деяких випадках - судом.

У ч.3 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Наведені положення слід розуміти таким чином, що коли при розгляді справи суд встановить, що особа позбавлена батьківського піклування, то це є достатньою підставою для порушення і розгляду судом питання про встановлення опіки чи піклування над дитиною і призначення піклувальника, навіть у тих випадках, коли таку вимогу не було заявлено.

Переважно питання про встановлення опіки та піклування над дітьми суди розглядають при розгляді справ про позбавлення батьківських прав.

Натомість представник заявників просить звільнити від обов`язку опікуна, який призначений службою у справах дітей,та встановлення піклувальника над неповнолітньою дитиною позбавленої батьківського піклування.

При цьому, не наводить відомостей про їх зверненням до відповідних служби в справах дітей та органу опіки та піклування для вирішення питання про звільнення від опіки та встановлення опіки над дитиною.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частин 3, 4 ст.60 ЦК України суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, у матеріалах справи може бути наявний офіційний висновок чи інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном.

Натомість, представник заявників з незрозумілих причин відповідного висновку органу опіки та піклування до заяви не додала, як і не надала доказів того, що вона зверталася з відповідною заявою та їй було відмовлено.

Аналогічні висновки містяться в Узагальненні ВСУ від 11.12.2008 «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми».

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України).

Згідно підпунктів 1.1, 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.

Особа, якій стало відомо про фізичну особу, яка потребує опіки або піклування, зобов`язана негайно повідомити про це орган опіки та піклування (ст. 57 ЦК України).

Згідно із ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 К України).

Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України).

Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що підставою встановлення опіки над малолітніми особами є статус сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. За загальним правилом звільнення від обов`язків опікуна, встановлення опіки та піклування належить до компетенції органів опіки та піклування.

Суддя наголошує на необхідності розмежування повноважень зі звільнення від обов`язків опікуна, встановлення опіки та піклування над дитиною позбавленою батьківського піклування між судами й органами опіки та піклування.

Випадки встановлення опіки та піклування відносно дітей в судовому порядку визначені наступним чином.

Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (частини 3, 4 ст. 60 ЦК України).

В силу положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, визначений законом.

Серед способів захисту цивільних і сімейних прав, визначених ЦК України та СК України, такий спосіб захисту як звернення з заявою в порядку окремого провадження про звільнення опіки та призначення піклування неповнолітній дитині, якій надано статус дитини позбавленої батьківського піклування не передбачений.

З наведеного вбачається, що звільнення опіки та встановлення піклування вирішується судом, коли під час розгляду інших спорів виявляється, що їх наслідком є залишення дітей без батьківського піклування, і лише за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, з огляду на наведені положення закону представник заявників, звернувшись до суду, обрала неналежний спосіб захисту прав дитини.

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є відмова у відкритті провадження.

Згідно до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 259-260, 293 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа- орган опіки та піклування Поузької селищної ради , про звільнення від обов`язків опікуна та призначення піклувальника неповнолітній дитині, якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування відмовити.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати представнику заявників разом з заявою та доданими до неї матеріалами. Копія заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення.

Суддя: Гут Ю. О.