Справа № 498/894/24
Провадження № 2/517/273/2025
16 вересня 2025 року с-ще Захарівка
Захарівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ща Захарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
До Фрунзівського районного суду Одеської області з Великомихайлівського районного суду Одеської області для розгляду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., ТОВ «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Вважає виконавчий напис № 158416 від 10 листопада 2021 року виданий приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.
Так, позивач зазначає, що вона фактично сплатила ПАТ «Родовід Банк» суму кредиту, який вона отримала в 2008 році. Крім цього, нотаріусом не здійснювалась перевірка щодо наявності у неї боргу та не повідомлено її про переуступку права стягнення. Крім цього, нотаріус не повідомила її про здійснення виконавчого напису. Також, документи (оригінал кредитного договору, виписка по рахунку), які є обов`язковими ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріусу не надавалися.
19 липня 2024 рокуОСОБА_1 звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець Щербаков Ю.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., ТОВ «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1).
Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23 липня 2024 року заяву про самовідвід судді Чернецької Н.С. у цивільній справі № 498/894/24 задоволено, справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу (а.с. 19-20).
Розпорядженням голови Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.С. від 23 липня 2024 року, у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу № 498/894/24 передано до суду найбільш територіально наближеного Великомихайлівському районному суду Одеської області Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 23-24).
07 серпня 2024 року до Фрунзівського районного суду Одеської області з Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа № 498/894/24 (а.с. 23).
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2024 року, призначення судді у справі № 498/894/24 не відбулося (а.с. 25).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2024 року головуючим суддею у справі № 498/894/24 визначено суддю Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 27).
Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків (а.с. 29-30).
Ухвалою судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачці ОСОБА_1 (а.с. 46-47).
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2024 року скасовано. Цивільну справу № 498/894/24 направлено до Фрунзівського районного суду Одеської області для продовження розгляду (а.с. 77-80).
25 квітня 2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого Фрунзівський районний суд Одеської області, з 02 травня 2025 року, перейменовано на Захарівський районний суд Одеської області (а.с. 83).
30 липня 2025 року до Захарівського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшла цивільна справа № 498/894/24 та 31 липня 2025 року передана судді для продовження розгляду (а.с. 82).
Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та вирішено питання про витребування доказів (а.с. 84-85).
На виконання зазначеної ухвали суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. у встановлений судом строк витребувані докази не надано.
Згідно інформації з Єдиного реєстру нотаріусів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., припинила діяльність (а.с. 98).
Отож, у зв`язку із вказаним суд вважає за необхідне розглянути дану справу на підставі наявних матеріалів.
У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 94). Водночас, попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечують (а.с. 99).
Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання, не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 92). Про причини неявки суд не повідомлено. Відзив на позовну заяву до суду не подав.
Треті особи ТОВ «Дебт Форс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець Щербаков Ю.С., в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 93, 95, 96, 97). Про причини неявки суд не повідомлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд вважає, що представник відповідача не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно частини 1 статті 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.
Ураховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
З позову убачається, що позивачка з наявністю у неї заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» не згодна.
За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14).
Крім того, відповідно до п.п. 2.3 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Не отримання позивачкою вимоги (повідомлення) про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості кредитним договором № СК-1038-029350/9-2008 від 11 вересня 2008 року та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги стягувача.
Також, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Відтак, станом на 10 листопада 2021 року у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі.
Отож, ураховуючи наведені обставини і те, що між сторонами існує спір з приводу суми боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування, виконавчого напису, вчиненого 10 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за реєстровим № 158416.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 1, 34, 39, 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 16 вересня 2025 року.
Відомості про сторони у справі:
позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Суддя