"08" вересня 2025 р. Справа № 363/3642/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря Ходасевич Д.К., розглянувши у судовому засіданні клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.07.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.08.2025 року до суду, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання позивачки ОСОБА_1 , в якому остання просила витребувати:

- у Київського апеляційного суду інформацію щодо звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київського апеляційного суду;

- у Пенсійного фонду України інформацію щодо розміру нарахованого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2

21.08.2025 року до суду від представника відповідача адвоката Бойчук Н.П. надійшла заява до якої долучено документи, які просила витребувати позивачка, а саме:

- копія наказу в.о. голови Київського апеляційного суду за №571-ОС від 27.06.2025 року про відрахування судді ОСОБА_2 зі штату Київського апеляційного суду;

- довідка про доходи, видана пенсіонеру ОСОБА_2 в тому, що він перебуває на обліку у Вишгородському об`єднаному управління ПФУ в Київській області і отримує пенсію довічне утримання судді за №952911, за період з 01.08.2025 року по 31.08.2025 року.

Крім того, представник відповідача, просила суд відмовити позивачці в задоволенні її клопотання про витребування зазначеної вище інформації, оскільки, відповідно до положень ст. ст. 83, 84 ЦПК України позивачка повинна була подати докази разом з поданням позовної заяви, а в разі неможливості самостійно надати такі докази, позивачка вправі була звернутися до суду з клопотанням про витребування таких доказів судом, при цьому таке клопотання повинно було бути подане в строк, зазначений в ч. ч. 2 та 3 ст. 83 ЦПК України, якщо таке клопотання заявлене з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, окрім випадків, коли особа, що його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк, з причин, що не залежали від неї. Позивачка вказаного не зазначила, не обґрунтувала неможливість звернення до суду з таким клопотанням в строк, передбачений ЦПК України.

21.08.2025 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, а саме:

- у Київського апеляційного суду інформацію щодо суддівської винагороди ОСОБА_2 , що містить розмір усіх відрахувань (податок, військовий збір, тощо) за останніх пів року;

- у Пенсійного фонду України інформацію, що окрім розміру довічного грошового утримання містить інформацію щодо розміру усіх відрахувань (податок, військовий збір, тощо).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бойчук Н.П. 28.08.2025 року спрямувала до суду заяву, в якій зазначила, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 27.02.2018 року у справі за №1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення абз. 1 підп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, тобто передбачене оспорюваним положенням Кодексу оподаткування щомісячного довічного грошового утримання суддів зменшує його розмір та знижує досягнутий рівень гарантій незалежності суддів, отже положення цього абзацу не відповідає ч. 1 ст. 126 Конституції України, з огляду на що, сума довічного щомісячного грошового утримання судді не оподатковується.

Позивачка в судове засідання 08.09.2025 року не з`явилась, поважності причин неявки не повідомила, із заявами та/або клопотаннями щодо відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання в режимі відеоконференції не зверталась.

Відповідач та/або його представник до суду не з`явились, при цьому від представника відповідача адвоката Бойчук Н.П. надійшло клопотання, в якому остання розгляд справи просила провести за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні.

Вирішуючи питання про можливість розгляду клопотання за відсутності учасників провадження, суд враховує,

належне повідомлення учасників про день, час та місце розгляду справи, наявність заяви представника відповідача про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, а також положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши заявлені позивачкою клопотання та заперечення представника відповідача, приходить до наступного висновку:

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України - предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, при цьому у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе складнощі їх отримання, тобто об`єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержання та подання доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, якщо незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося. Заявляючи клопотання про витребування доказів, особа повинна посилатися на причини, за яких вона сама не може одержати цей доказ.

При цьому, звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, позивачка не надала доказів вчинення самостійних дій щодо отримання запитуваної інформації, зокрема звернення до Київського апеляційного суду та Пенсійного фонду України із відповідними запитами та отримання відмови у їх наданні.

Крім того, відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Так, позивачкою ОСОБА_1 пропущено строк подання клопотання про витребування доказів, визначений ч. 2 ст. 83 ЦПК України та не доведено існування обставин, які унеможливили вирішити таке питання під час звернення до суду з позовом.

Крім того, судом встановлено, що матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин справи, оскільки представником відповідача надано до суду інформацію щодо звільнення відповідача та довідку про те, що відповідач перебуває на обліку у Вишгородському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію довічне утримання судді в розмірі 226 227,75 грн., а відтак підстав для витребування додаткових доказів суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 84, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Головуюча суддя: О.П. Дьоміна