У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/16464/25

провадження № 4-с/755/131/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Пархоменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Федоренко Ольга Володимирівна, на дії державного виконавця, -

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Федоренко Ольги Володимирівни щодо не проведення у виконавчому провадженні ВП № 38115763 нарахування аліментів з 03.07.2018 року відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року, а саме, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок аліментів у виконавчому провадженні ВП № 38115763 у розмірі, визначеному Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 року, а саме, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи перерахунок з 03.07.2018 року.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 2604/17050/12 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 465,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття. На запит представника заявника Дніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано довідку-розрахунок про заборгованість боржника по аліментам, відповідно до якої сума аліментів нараховувалась у розмірі 465,00 грн., тобто менше мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 року, що є підставою звернення заявника з даною скаргою до суду.

Заявник ОСОБА_1 та її уповноважений представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, представником заявника надано до суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Суб`єкт оскарження державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Федоренко О.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, судом встановлено, на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження ВП № 38115763 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/17050/2012 Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у АДРЕСА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 465 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 31.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 11.08.2025 року № 95951, 10.06.2025 року від ОСОБА_5 до Відділу надійшла заява разом із копією свідоцтва про смерть боржника ОСОБА_2 .

Згідно довідки-розрахунку від 08.08.2025 року № 38115763 заборгованість ОСОБА_2 станом на 04.04.2025 року становить 19 340,00 грн. Розрахунок наведено за період з червня 2022 року по квітень 2025 року, розрахунок проводився на щомісячну суму аліментів у розмірі 465,00 грн.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18 зазначено, що аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, введено поняття «мінімальний гарантований розмір аліментів» не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ці зміни набули чинності 28 серпня 2018 року та були спрямовані на посилення захисту права дитини на належне утримання.

Законодавство встановило нижню межу виплати аліментів, яку суд не може зменшити, незалежно від наявних доходів платника.

Прожитковий мінімум для дитини встановлюється державою на основі Закону України «Про державний бюджет».

Обґрунтовуючи вимоги за поданою скаргою, заявник вказує на порушення державним виконавцем діючого законодавства під час здійснення нарахування заборгованості боржника по сплаті аліментів та складення довідки-розрахунку щодо його заборгованості по аліментам, оскільки державним виконавцем при складанні оскаржуваної довідки від 08.08.2025 року заборгованість нарахована без урахування нижньої межі виплати аліментів, встановленої Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 року, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що призвело до значного зменшення нарахованого розміру заборгованості по аліментам.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено, що державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О.В. не надано на запит стягувача ОСОБА_1 розрахунку нарахованих аліментів на період з липня 2018 року, а надана довідка розрахунок заборгованості по аліментам від 08.08.2025 року, складена з порушенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, зокрема, державним виконавцем нараховано дитині аліменти у розмірі нижчому нижньої межі виплати аліментів, тобто нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що призвело до значного зменшення нарахованого розміру заборгованості по аліментам.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Федоренко Ольга Володимирівна, на дії державного виконавця - підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Федоренко Ольга Володимирівна, на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Федоренко Ольги Володимирівни щодо не проведення у виконавчому провадженні ВП № 38115763 нарахування аліментів з 28.08.2018 року відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року, а саме, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, неправомірною.

Зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок аліментів у виконавчому провадженні ВП № 38115763 у розмірі, визначеному Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 року, а саме, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи перерахунок з 28.08.2018 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 11 вересня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган