Справа № 522/8727/25-Е
Провадження № 2/522/5345/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам з урахуванням сплачених аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду 22.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам з урахуванням сплачених аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.06.2023 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/3192/22 було прийняте рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на повнолітню дитину у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 10.02.2022 року до припинення ОСОБА_3 навчання, чи до досягнення ним 23 річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. З 10.02.2022 року відносно позивачки була утворена заборгованість, яка станом на листопад 2023 року складала 47 875,16 грн. (ВП № 72468182 від 17.08.2023 року). Станом на подачу позову з позивачки в рамках ВП було стягнуто 39 798,97 грн. За ВП розрахунок боргу проводився до 31.12.2024 року та станом на дату звернення до суду з даним позовом борг становить 82 207,19 грн. Між тим позивачкою в рамках ВП № 72468182 від 17.08.2023 року було сплачено 44 105,83 грн, вартість навчання дитина становить 47 000 грн.

У зв`язку з вищевикладеним просить звільнити себе від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах в частині понад вартості навчання (47 000 грн.), а саме від стягнення нарахованої заборгованості у розмірі 35 207,19 грн., яка утворилася за ВП № 72468182 від 17.08.2023 р у розмірі 82 207,19 грн. по справі № 522/3192/22 про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 10.02.2022 р. до припинення ОСОБА_3 навчання, а саме до 31.12.2024р.

Матеріали позову суддя отримала 23.04.2025 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 1318931 від 24.04.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 28.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 02.05.2025 року.

Заяву про усунення недоліків суддя отримала 05.05.2025 року.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в загальному позовному порядку з проведенням підготовчого засідання на 02.06.2025 року.

30.05.2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надала клопотання про долучення доказів, а саме довідки про заборгованість перед АТ КБ 2Приватбанк», виписку заборгованості перед АТ «ПУМБ».

У підготовчому засіданні 02.06.2025 року була присутня ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явився.

Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 07.07.2025 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю повідомлення про вручення останньому судової повістки.

У підготовчому засіданні 07.07.2025 року була присутня ОСОБА_1 , позов підтримала та пояснила, що аліменти вона сплачує за рішенням суду, має заборгованість у розмірі 82 207,19 грн., частину з якої вже сплатила, просила звільнити від сплати заборгованості у розмірі 35 207,19 грн. Не заперечувала проти закриття підготовчого засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.

ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідач відзив суду не надавав.

Протокольною ухвалою суду заяву від імені ОСОБА_2 , яку було подано на електрону адресу суду без ЕЦП, повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 07.07.2025 року по справі закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 27.08.2025 року.

У судове засідання 27.08.2025 року з`явилася ОСОБА_1 та пояснила, що вона виплатила аліменти на навчання своєї повнолітньої дитини, яка згідно контракту становить 47 000 грн., між тим борг згідно ВП становить 82 207,19 грн. Зауважує, що вона повністю сплатила вартість контракту. Просить позов задовольнити, оскільки фінансово їй тяжко наразі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачку, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2001 року Виконавчім комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №9 від 14 лютого 2001 року.

У період шлюбу у подружжя народилися діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку,починаючи з 10.02.2022, до припинення ОСОБА_3 навчання, чи до досягнення ним 23 річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою (справа № 522/3192/22). (а.с. 23-25).

У вищезазначеному рішенні встановлені наступні факти:

«Згідно з договором про навчання від 17.08.2021, укладеного між Державним навчальним закладом «Одеське вище професійне училище торгівлі та технологій харчування» та ОСОБА_2 (батько), навчальний заклад взяв на себе обов`язок надавати освітню послугу ОСОБА_3 (форма навчання денна, контракт), загальна вартість навчання 47000 грн. (посеместрова оплата 1-6 семестри по 6 750 грн., за восьмий семестр 6 500 грн.), строк дії договору 3 роки 4 місяці.

Згідно з Актом № 139 від 19.03.2021 дослідження здоров`я призовника ОСОБА_3 , він має діагноз «Збіжна, співдружня, неакомодаційна косоокість, гіперметропія високого ступеня, складний гіперметропічний астегматизм обох очей». Консультаційним висновком спеціаліста від 02.11.2021 року, ОСОБА_3 поставлено діагноз «Лійкоподібна деформація грудної клітини». Згідно протоколу ехокардіографії від 19.11.2021 року ОСОБА_3 має «Пролапсумітрального клапану 1 ст.», синусової тахікардія, гіпертрофія лівого шлуночка». Також, має потребу в ортодонтичній корекції, що підтверджується довідкою стоматолога від 09.08.2021 року.

Згідно даних про підготовку до планової операції та проведення операції, за надані медичні послуги ОСОБА_3 15.08.2022 року сплатив 13 500 грн., 09.09.2022 року -10.09.2022 року сплатив 2307 грн., а 15.09.2022 року сплатив 50559,00 грн.»

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року залишено без змін.

17.08.2023 року Хаджибейським ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 72468182 на виконання виконавчого листа№ 522/3192/22 від 02.08.2023.

На період перегляду рішення суду першої інстанції апеляційною інстанцією виконавче провадження було зупинено на підставі ухвали одеського апеляційного суду від 17.06.2024.

19.03.2025 державний виконавець надіслав вимогу про продовження утримання аліментів.

Тобто аліменти не стягувались в період з 17.06.2024 по 19.03.2025р.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Хаджибейського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), станом на 31.01.2024 року заборгованість зі сплати аліментів з ОСОБА_1 складає 46 857,45 грн. (а.с. 27.)

ОСОБА_1 працює у Військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з довідки про доходи, виданої 21.04.2025 року, її дохід за період з 01.01.2025 року по 31.03.2025 року становить 75 388,28 грн., з яких утримано аліментів 25 478,76 грн., тобто з врахуванням усіх обов`язкових утриманих платежів загальна сума 35 198,82 грн. (а.с. 30).

Під час розгляду справи позивачка просить звільнити її від заборгованості в рамках ВП 72468182 у розмірі 35207,19 грн.

Однією з підстав позовних вимог позивачка зазначає на стан свого здоров`я, знаходження на її утриманні батьків, та батько помер в 2024р., в насідок чого вона не має належної можливості себе забезпечити.

Згідно консультативного висновку лікаря від 25.07.2023 року ОСОБА_1 має гінекологічне захворювання (а.с. 28), інших доказів не надано. Проте за рішенням суду про стягнення аліментів від 20.06.2023 року саме на ці ж обставини посилалась ОСОБА_1 під час розгляду справи про стягнення з неї аліментів. Також суд надавав оцінку і доводам щодо знаходження на її утриманні батьків. Тобто всі ці обставини вже судом досліджувались та їм надана оцінка і стягнуто аліменти з неї.

Щодо посилання позивачки на ту обставину, що вона вже все виплатила на навчання сина, попри те, вона досі має значну заборгованість, яка для неї дуже тяжка.

З цього приводу суд вважає, що посилання на обставину, що позивачка виплатила всю суму аліментів, яка призначалась судом на навчання сина за контрактом, є необґрунтованою, оскільки за рішенням суду з неї аліменти стягнуто не до закінчення контракту за навчання сина, а стягнуто- у розмірі 1/8 частини від її доходу щомісячно до припинення навчання 31.12.2024 року чи до досягнення ним 23 річного віку.

При цьому суд вказав, що батько несе інші витрати з оплати контракту за навчання, так і щоденні витрати на проживання, розвиток, лікування сина, який проживає з батьком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких належних доказів тяжкої хвороби або іншою обставиною, що має істотне значення, яке виникло після набрання законної сили рішення суду про стягнення аліментів суду не надано.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Суд виходить з того, що позивачка не довела необхідних умов для застосування ч. 12 ст. 197 СК України (тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення), а тому дійшов висновку про відмову у позові у зв`язку з недоведеністю.

Враховуючи все вищевикладене, суд розглянувши справу в межах позовних вимог та підстав, вважає, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати нарахованої заборгованості по аліментам з урахуванням сплачених аліментів.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 150, 179-183, 197 СК України, ст.ст. 11, 13, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам з урахуванням сплачених аліментів залишити беззадоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 08.09.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.