АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 727/55/25

провадження 22-ц/822/652/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Лисака І.Н.

секретаря Мостолюк А.І.

з участю представника відповідача Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради Рудницької Тетяни Анатоліївни, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти Чернівецької міської ради Филипчук Анастасії Володимирівни

учасники справи

позивач ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

відповідач Чернівецький ліцей № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти Чернівецької міської ради

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2025 року, головуючий у першій інстанції Бойко М.Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 у січні 2025 року звернулася до суду з позовом до Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради про відшкодування шкоди.

Зазначала, що 17 жовтня 2022 року о 14 год. 30 хв. під час перебування у бомбосховищі, розташованому у приміщенні кінопалацу «Чернівці» у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, учень п`ятого класу Чернівецького ліцею № 1 ОСОБА_3 штовхнув у спину ОСОБА_2 , від чого останній впав та зазнав тілесних ушкоджень.

Згідно акту судово-медичного дослідження від 20 жовтня 2022 року №730 внаслідок падіння у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження: крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва по внутрішній поверхні з переходом на слизову оболонку лівої щоки; забійна рана з крововиливом довкола на слизовій оболонці верхньої губи по центру по внутрішній її поверхні; забійна рана на слизовій оболонці внутрішній губі по центру; гострий травматичний повний вивих 11-12 зубів; відкол твердив тканин 12, 21 зубів.

Витрати на лікування складають 38167 грн.

Вказувала, що психологом Чернівецького ліцею №1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради 18 жовтня 2022 року складено протокол індивідуальної психологічної діагностики, надано висновок практичного психолога консультанта ОСОБА_4 .

За висновком судового експерта-психолога ОСОБА_5 від 23 вересня 2024 року №23/09/2024 ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, яка в грошовому еквіваленті становить 191943 грн.

Посилалася на те, що неповнолітній ОСОБА_2 зазнав моральних страждань, пов`язаних з проходженням неодноразових вимушених процедур у лікаря-стоматолога, в тому числі опромінювання, потребою його подальшого багатолітнього лікування у стоматолога, необхідністю обмежень у фізичних навантаженнях, що призвело до порушення нормального та звичного способу життя, виникнення певних комплексів щодо своєї зовнішності, у зв`язку з чим потребує психологічної реабілітації.

Просила стягнути з Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 38167 грн, моральну шкоду в сумі 191943 грн, витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 11500 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 березня 2025 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти Чернівецької міської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2025 року позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 38167 грн, у відшкодування заподіяної малолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди 50000 грн, витрати за проведення психологічної експертизи в сумі 2490 грн 80 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2025 року змінити.

Стягнути з Чернівецького ліцею №1 математичного та економічного профілів

Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 завданої малолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 100000 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 11500 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що визначення судом першої інстанціцї розміру моральної шкоди, заподіяної неповнолітньому ОСОБА_2 , в сумі 50000 грн є несправедливим.

Вважає, що висновок судового експерта психолога ОСОБА_5 від 23 вересня 2024 року №23/09/2024 є належним чином обґрунтованим.

Чернівецьким ліцеєм №1 математичного і економічного профілів Чернівецької міської ради не надано доказів на спростування розміру моральної шкоди, не заявлялося клопотання про проведення повторної або комісійної експертизи.

Судом першої інстанції безпідставно зменшено компенсацію витрат, пов`язаних з наданням висновку практичного психолога-консультанта ОСОБА_6 від 26 січня 2023 року та судового-експерта Караченцева Я.М. №2024/09/23 від 23 вересня 2024 року з 11500 грн. до 2490 грн 80 коп.

Наведені висновки були необхідні для визначення психологічного стану дитини та розміру моральних страждань у грошовому еквіваленті.

Зменшення судом першої інстанції розміру моральних збитків не є безумовною підставою для зменшення витрат на проведення експертизи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Чернівецький ліцей №1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

ОСОБА_1 рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2025 року в частині стягнення з Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 38167 грн не оскаржується.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди частково, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність заподіяння малолітнім ОСОБА_3 17 жовтня 2022 року о 14 год. 30 хв. у бомбосховищі, розташованому у приміщенні кінопалацу «Чернівці», тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_2 під час перебування їх під наглядом навчального закладу Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради, не спростування навчальним закладом презумпції вини, покладення на Чернівецький ліцей № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради обов`язку з відшкодування матеріальної шкоди в сумі 38 127 грн. у вигляді витрат на лікування, що були обумовлені медичними рекомендаціями.

Водночас судом першої інстанції встановлено спричинення малолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди у зв`язку із заподіянням 17 жовтня 2022 року о 14 год. 30 хв. під час перебування у бомбосховищі, розташованому у приміщенні кінопалацу «Чернівці», тілесних ушкоджень, пов`язану з спричиненням фізичного болю, частковою втратою зубів, лікуванням, оперативним втручанням та потребою проведення їх в подальшому, відчуттям дискомфорту у спілкуванні з оточуючими і незручності, в тому числі пов`язані із неприємними змінами у зовнішності, що потягло зміни звичного способу життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на висновок практичного психолога-консультанта ОСОБА_7 за результатами проходження ОСОБА_2 курсу психологічної реабілітації від 26 січня 2023 року, протокол практичного психолога ОСОБА_8 індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_2 від 02 листопада 2022 року, висновок судового експерта-психолога Карачевцева Я. від 23 вересня 2024 року №2024/09/23.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, визначений висновком судового експерта-психолога Карачевцева Я. від 23 вересня 2024 року №2024/09/23 у розмірі 191 943 грн., є значно завищеним та таким, що не відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.

Суд першої інстанції, враховуючи легку ступінь тяжкості заподіяних малолітньому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, їх характер та необережність заподіяння малолітнім ОСОБА_3 , істотність вимушених змін у житті потерпілого, який зазнав фізичного болю, сором`язливості та незручностей у зв`язку із появою неестетичних змін у його зовнішності, вимушеного порушення життєвого ритму, необхідності лікування, а також, зважаючи на час та зусилля, необхідні для максимального приближення до відновлення попереднього стану потерпілого та подальшої реабілітації, дійшов висновку стягнути з Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради у відшкодування заподіяної ОСОБА_2 моральної шкоди 50 000 грн., що за своїм розміром є достатньою компенсацією немайнових втрат у даному випадку.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в частині, яка оскаржується, наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про його народження.

Згідно акту про нещасний випадок №1, що стався з учнем навчального закладу ОСОБА_2 від 24 жовтня 2022 року, 17 жовтня 2022 року о 14-30 годин в укритті у приміщенні кінотеатру «Чернівці» під час повітряної тривоги учень 5 класу ОСОБА_9 відбіг до свого місця, зачепивши при цьому однокласника - ОСОБА_2 зі спіни, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав, вдарившись обличчям о металеву частину стільця. Згідно п.п.13 цього акту причиною зазначеного нещасного випадку є необережність з боку ОСОБА_10 .

Як вбачається з даних огляду лікаря стоматолога ОСОБА_11 від 17 жовтня 2022 року у ОСОБА_2 після падіння в укритті було виявлено: набряк та тріщини слизової верхньої та нижньої губи, зуби 12, 21 чутливі на перкусію із відколом твердих тканин в межах 1/3 зуба, наявна екструзія зуба 12, рухливість 2-3-го ступеня, що утруднює змикання зубів. Зуб 21 чутливий на холодові подразники. Лунка зуба 11 виповнена кров?яним згустком. Діагноз: гострий травматичний повний вивих 11 зуба, гострий травматичний частковий вивих 12 зуба, відкол твердих тканин 12, 21 зуба. Лікування: проведено антисептичну обробку лунки 11 зуба, антисептичну обробку 11 зуба, реплантація вивихнутого 11 зуба, репозиція 12, 11 зубів в анатомічне положення, шинування 12, 11, 21, 22 зубів композитним матеріалом та металічною лігатурою.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) №730 від 20.10.2022 року у ОСОБА_2 виявлено наступні тілесні ушкодження: 1.1 - Крововилив: на слизовій оболонці нижньої губи зліва по внутрішній її поверхні з переходом на слизову оболонку лівої щоки. 2.1 - Забійна рана з крововиливом довкола на слизовій оболонці верхньої губи по центру по внутрішній її поверхні: забійна рана на слизовій оболонці нижньої губи по центру; гострий травматичний повний вивих 11-12 зуба; відкол твердих тканин 12, 21 зуба. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному зі слів ОСОБА_12 та є легкими тілесними ушкодженнями , що призвели до короткочасного розладу здоров`я останнього.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_13 за ч.1 ст.184 КпАП України закрито у зв`язку із відсутністю події та складу в його діях даного адміністративного правопорушення.

У постанові Чернівецького апеляційного суду від 30 грудня 2022 року, якою вищевказану постанову залишено без змін, зазначено, що відповідно до статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти несе відповідальність за організацію безпечних умов для здобувачів освіти під час освітнього процесу, а також під час надзвичайних ситуацій, зокрема, у разі оголошення сигналу «Повітряна тривога», а тому керівництво та педагоги закладу освіти повинні передбачити алгоритми поведінки учасників освітнього процесу та слідкувати за дисципліною та безпекою дітей, що перебувають у бомбосховищі під час повітряної тривоги.

Також, з висновку практичного психолога-консультанта за результатами проходження ОСОБА_2 курсу психологічної реабілітації вбачається, що у результаті проведення тестувань виявлено, що рівень тривожності ОСОБА_2 є високим. Тривожні стани, які суб?єктивно переживаються дитиною: напруга, занепокоєння, заклопотаність, нервозність виникають як емоційна реакція на екстремальну або стресову ситуацію і можуть бути різними за інтенсивністю та динамікою у часі. Аналізуючи результати інтерв?ю та тестувань, можна зробити висновок, що психологічні розлади, які полягають у тривожних станах: стані неспокою, розладі сну, паніці, страху переслідування є прямим наслідком поштовху у спину, що був здійснений однокласником Давидом. Тому можна стверджувати, що наявний прямий причинно наслідковий зв?язок між поштовхом та психологічними розладами здоров?я ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_2 у нього виявлені підвищений рівень тривожності в міжособистісній взаємодії, переживання соціального стресу, невпевненість в зовнішньому вигляді, замкненість, ознаки недовіри до оточуючих, страх повторення травмуючої ситуації ( а.с.24).

Відповідно до висновку судового експерта-психолога Карачевцева Я. від 23 вересня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок гострого травматичного повного вивиху 11 зуба, гострого травматичного часткового вивиху 12 зуба, відколу твердих тканин 12, 21 зуба (легких тілесних ушкоджень) завдана моральна шкода, розмір якої в грошовому еквіваленті становить 191 943 грн. в цінах на 01 січня 2024 року, що є розумним та справедливим з урахуванням індивідуальних психічних особливостей піддослідної особи в сукупності її соціального оточення, моральних цінностей та судової практики Європейського суду з прав людини.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження№ 61-3438сво21) зазначено, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є стягнення моральної шкоди.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалося, що неповнолітній ОСОБА_2 зазнав моральних страждань, пов`язаних з заподіянням тілесних ушкоджень, проходженням неодноразових вимушених процедур у лікаря-стоматолога, в тому числі опромінювання, потребою його подальшого багатолітнього лікування у стоматолога, необхідністю обмежень у фізичних навантаженнях, що призвело до порушення нормального та звичного способу життя, виникнення певних комплексів щодо своєї зовнішності, у зв`язку з чим потребує психологічної реабілітації.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Частиною першою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Отже, указане положення має загальне принципове значення, за змістом якого, саме особа, яка безпосередньо постраждала від протиправних дій іншої особи має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Частиною другою указаної статті надано визначення такої категорії як моральна шкода, а саме: моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 5 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 травня 2022 року у справі № 761/28949/17 зазначила, що при розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.

Тобто і відшкодування упущеної вигоди, і відшкодування моральної шкоди передбачають необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що визначення розміру моральної шкоди в сумі 50000 грн є несправедливим.

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін "інші обставини, які мають істотне значення" саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат.

Подібний висновок вкладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого- спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок про те, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 383/596/15 (провадження № 14-342цс18).

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Судом першої інстанції встановлено спричинення малолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди у зв`язку із заподіянням 17 жовтня 2022 року о 14 год. 30 хв. під час перебування у бомбосховищі, розташованому у приміщенні кінопалацу «Чернівці», тілесних ушкоджень, пов`язану з спричиненням фізичного болю, частковою втратою зубів, лікуванням, оперативним втручанням та потребою проведення їх в подальшому, відчуттям дискомфорту у спілкуванні з оточуючими і незручності, в тому числі пов`язані із неприємними змінами у зовнішності, що потягло зміни звичного способу життя та потребує додаткових зусиль для його влаштування.

Також судом першої інстанції надано оцінку висновку судового експерта-психолога Карачевцева Я. від 23 вересня 2024 року№2024/09/23.

Експерт як на основу розрахунку моральної шкоди посилався на статтю «Визначення розміру презюмованої моральної шкоди у світлі адаптації методики О.М. Ерделевського до законодавства України», автором якої є експерт Карачевцев Я.М.

Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 372/4399/15-ц зазначив, що 29 січня 2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України методика О.М. Ерделевського про визначення розміру відшкодування моральної шкоди була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури.

Крім того, призначення експертиз для визначення розміру моральної шкоди не є обов`язковим, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 372/4412/15-ц.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

Разом з цим суд не може обґрунтовувати своє рішення лише висновком експертизи.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2022 року у справі № П/811/4240/14.

Отже, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної неповнолітньому ОСОБА_2 , суд першої інстанції, прийняв до уваги характер та обсягу страждань фізичних, душевних, яких зазнав неповнолітній ОСОБА_2 спричиненням фізичного болю, частковою втратою зубів, характер немайнових втрат, їх тривалість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, лікування, оперативне втручання, потребу подальшої реабілітації, істотність вимушених змін у житті неповнолітнього ОСОБА_2 , відчуття дискомфорту у спілкуванні з оточуючими і незручності, в тому числі пов`язані із неприємними змінами у зовнішності, надавши правову оцінку висновку судового експерта-психолога Карачевцева Я. від 23 вересня 2024 року№2024/09/23, з урахуванням вимог розумності і справедливості обґрунтовано вважав справедливою сумою компенсації заподіяної неповнолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ( пункт другий частина третя статті 133 ЦПК України).

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів;

Як вбачається з акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), складеного ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 сплачено 6 500 грн. за проведення психологічної експертизи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Урахувавши часткове задоволення позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради про відшкодування шкоди ( 38,32 %), судом першої інстанції обгрунтовано стягнуто з Чернівецького ліцею № 1 математичного та економічного профілів Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі 2490 грн 80 коп.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2025 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 21 серпня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді: М. І. Кулянда

І. Н. Лисак