Справа № 454/3248/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ДП «Західукргеологія» НАК «Надра України», Великомостівської міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з даною позовною заявою до відповідачів, в позовній заяві вказали, що згідно з ордеру на проживання в гуртожитку Великомостівської геологорозвідувальної партії Львівської ГРЕ № 1 виданого ДП Держгеологія України від 29.12.1997 року вселено ОСОБА_3 та членів її сім`ї чоловіка ОСОБА_1 , сина ОСОБА_2 , сина ОСОБА_4 в приміщення по АДРЕСА_1 , кількість кімнат 3 шт.. Ордер видано на підставі рішення адміністрації комітету профспілки № 6 від 25.12.1997 року. Позивач ОСОБА_3 пропрацювала у ДП «Західукргеологія» 28 років, а позивач ОСОБА_1 пропрацював 20 років. Зазначають, що дане приміщення по даний час не зареєстровано за жодною юридичною чи фізичною особою. Більше того, воно не знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія» НАК «Надра України». Фактично усі приміщення по АДРЕСА_2 зареєстровані за НАК «Надра України», окрім приміщення за позицією № 9 в якому проживають позивачі. Так, як дане приміщення досить довгий час будувалось та не було добудовано, тому воно не було зареєстроване за НАК «Надра України». Таким чином, виникла ситуація, що дане приміщення в якому позивачі проживають нікому не належить, та є фактично нічиїм та перебуває у користуванні позивачів із 1997 року. Позивачі неодноразово звертались із заявами про вирішення даного спірного питання до ДП «Західукргеологія» НАК «Надра України», які в кінцевому результаті вказали, що дане питання необхідно вирішити судовому порядку. Фактично дане приміщення було збудоване ще в радянські часи та не було передано на баланс чи власність Державній службі геології та надр України та в подальшому не було передано на баланс ДП ПРАТ НАК «Надра України». Просять визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частині право власності за набувальною давністю на будинок по АДРЕСА_3 , загальною площею 93,7 кв. м., що складається згідно технічного паспорту з приміщення веранди № І площею 8.2 кв.м., приміщення кладової № ІІ площею 4,2 кв.м, приміщення ванної № 5 площею 3,4 кв.м., приміщення кабінету № 6 площею 14 кв. м., приміщення кухні № 7 площею 10,5 кв.м., приміщення коридору №8 площею 10,3 кв.м., приміщення туалету № 9 площею 1.1 м.кв., приміщення кабінету/кімнати № 10 площею 22,4 кв.м., приміщення кабінету /кімнати № 11 площею 19.6 кв. м..

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача ДП «Західукргеологія» НАК «Надра України» в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Представник відповідача Великомостівської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Зокрема, згідно із п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ордеру на проживання в гуртожитку Великомостівської геологорозвідувальної партії Львівської ГРЕ № 1 виданого ДП Держгеологія України від 29.12.1997 року вселено ОСОБА_3 та членів її сім`ї чоловіка ОСОБА_1 , сина ОСОБА_2 , сина ОСОБА_4 в приміщення по АДРЕСА_2 . Площею 80.8 м.кв., кількість трьох кімнат.

Із копії наказу №13 від 01.02.2004р. начальника експедиції ОСОБА_5 вирішено перевести частину І поверху лабораторного корпусу загальною площею 85,06м.кв. в гуртожиток для тимчасового проживання працівників Великомостівської ГРП.

Згідно досліджених копій трудових книжок встановлено, що ОСОБА_3 пропрацювала у ДП «Західукргеологія» 28 років, а ОСОБА_1 пропрацював 20 років.

Із довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ » від 03.06.2024 року № 3000, зазначено, що реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_4 не проводилась.

Згідно листа Фонду державного майна України приміщення по АДРЕСА_4 не знаходиться на балансі підприємства ДП Прат «НАК «НАДРА України» «Західукргеологія».

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

В ході розгляду справи встановлено, що позивачі з 1997р., зокрема станом на 01.01.2011р. тобто більше 10 років по день розгляду справи, продовжують відкрито, безперервно володіють нерухомим майном, а саме кв. АДРЕСА_5 , загальною площею 93,7 кв. м., відповідно, набули право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 1/3 частині право власності за набувальною давністю на будинок по АДРЕСА_3 , загальною площею 93,7 кв. м., що складається згідно технічного паспорту з приміщення веранди № І площею 8.2 кв.м., приміщення кладової № ІІ площею 4,2 кв.м, приміщення ванної № 5 площею 3,4 кв.м., приміщення кабінету № 6 площею 14 кв. м., приміщення кухні № 7 площею 10,5 кв.м., приміщення коридору №8 площею 10,3 кв.м., приміщення туалету № 9 площею 1.1 м.кв., приміщення кабінету/кімнати № 10 площею 22,4 кв.м., приміщення кабінету /кімнати № 11 площею 19.6 кв. м..

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_3

Позивач: ОСОБА_2 - АДРЕСА_3

Позивач: ОСОБА_3 - АДРЕСА_3

Відповідач: ДП «Західукргеологія» НАК «Надра України» - м. Київ, просп. Повітрофлотський, 54.

Відповідач: Великомостівська міська рада Львівської області м. Великі Мости, вул. Шевченка, будинок, 6, Шептицького району, Львівської області.

Головуючий: Т. В. Струс