печерський районний суд міста києва
пр. № 2-1372/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судової експертизи

21 серпня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

вирішивши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана справа.

Позивачем заявлено клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто у контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства принципу змагальності сторін, вирішальним фактором є те, що подання доказів та доведення перед судом їх переконливості - є обов`язком сторін. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Крім того, як зауважує Європейський суд з прав людини, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною другою статті 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є, зокрема призначення експертизи.

Відповідно частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу ( осіб), якій доручення проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З урахуванням положень статті 103 ЦПК України, суд може призначити експертизу для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Предметом позову у справі є відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових осіб органу державної влади.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Відповідно до п. 1.2.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, орсновними видами (підвидами) експертизи, зокрема є психологічна.

У пункті 6.1 згаданої Інструкції визначено, що об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення у справі потрібні спеціальні знання, то суд задовольняє клопотання позивача та призначає у справі судово-психологічної експертизи.

У випадку призначення судом експертизи, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі (пункт 5 частини першої статті 252 ЦПК України). В такому разі провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 133, 136, 252, 253, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Призначити у справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України (вул. Кирилівська, 103-A, м. Київ, 04080), на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи була ситуація, описана в позовній заяві та створена внаслідок неправомірних дій з боку посадових осіб органу влади, в тому числі Міністерства юстиції України та ДУ «Харківське СІЗО», психотравмуючою для ОСОБА_1 ?

- Яка глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу згідно зазначеної ситуації на особистість ОСОБА_1 .?

- Чи нанесено ОСОБА_1 внаслідок оскаржуваних в позові незаконних дій з боку посадових осіб органу влади, в тому числі Міністерства юстиції України та ДУ «Харківське СІЗО» моральна шкода з психологічної точки зору?

- Який можливий розмір грошового відшкодування за завдану незаконними діями посадових осіб органу державної влади (посадових осіб органу влади, в тому числі Міністерства юстиції України та ДУ «Харківське СІЗО») моральну школу із урахуванням психологічних коефіцієнтів?

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Встановити строк для про ведення експертизи, що не може перевищувати 30 днів з моменту отримання ухвали про призначення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Для проведення експертизи направити матеріали цивільної справи № 757/53187/20-ц.

На час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк