Справа № 136/1535/25
провадження № 2/136/556/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Присяжного О.І.,

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16.11.1996 року виконкомом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 10. Від спільного проживання однією сім`єю у сторін народились діти, дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже на даний час повнолітня, та неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вже понад три місяці позивач спільно із неповнолітнім сином проживають окремо від відповідача. Причиною їх розлучення є те, що позивач дійшла виваженого висновку що укладення їх шлюбу було необдуманим вчинком, їх шлюбні відносини не склалися із-за різних характерів, в зв?язку з чим наше спільне проживання стало неможливим, що призвело до нестерпності подальшого їх сумісного проживання, і сім`я фактично розпалась. Спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали. Відновлювати сімейні стосунки із відповідачем позивач не бажає, оскільки дійшла виваженого висновку, що це зробити не можливо. Відповідач фактично виселив їх із сином з дому, змінив замки на вхідних дверях будинку, де вони проживали, навіть не давши можливості забрати особисті речі. Позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, і їх стосунки відновленню не підлягають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.08.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) осіб.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені відповідачу за адресою його місцем проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку та отримані ним 22.08.2025.

10.09.2025 від позивачки надійшла заява у якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року, на що вказує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Подружжя має дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 6) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Позивач не бажає примирення, подальше сумісне сімейне життя, збереження сім`ї вважає неможливим, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Відповідач своїх заперечень щодо розірвання шлюбу із позивачем до суду не подала.

Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно положень чч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, підстави для надання строку на примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може.

Враховуючи вище викладене, суд вважає неможливим надалі зберегти сім`ю позивача та відповідача, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, а тому такий шлюб має бути розірваний.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно квитанції № 2.258171183.1 від 12.08.2025 в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-259 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , 14.05.1972 року виконкомом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 10.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 ).

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ