Справа № 302/1168/25
Провадження № 2/302/464/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Повідайчика О.І.,
з участю секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради ради Хустського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Юрій Мколайович, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, спадкоємець) звернулася до суду з цим позовом в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селі Лозянський, Міжгірського району Закарпатської області помер її батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, що посвідчуються Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ ЗК №025863, який виданий 26 лютого 1997 року. За життя заповіт батьком не складався. Оскільки батьки позивачки проживали разом, то після смерті батька його спадщину прийняла мати позиваки ОСОБА_4 у силу вимог статті 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ІНФОРМАЦІЯ_3 , у селі Лозянський, Міжгірського району Закарпатської області померла мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом спадщину за померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у встановлений законом шестимісячний строк не прийняла, оскільки у 2019 році вона виїхала до Польщі на заробітки, додому приїжджала і поверталася тільки у разі крайньої необхідності, надалі переїхала до Словацької Республіки для працевлаштування, де отримала тимчасовий дозвіл на проживання, тому просила визначити їй строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою від 20 серпня 2025 року провадження в справі було відкрито, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву від 02 вересня 2025 року, якою просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягає на їх задоволенні.
Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області явку представника в судове засідання не забезпечила, 21.08.2025 подала суду заяву в якій просила розглянути справу без участі представника відповідача. З поданої заяви слідує визнання позову Міжгірською селищною радою Хустського району Закарпатської області.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву від 02 вересня 2025 року про розгляд справи у його відсутності, заперечень до позовних вимоги ОСОБА_1 не має.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву від 27 серпня 2025 року про розгляд справи у його відсутності.
Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки відповідачі визнали позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів третіх осіб, з врахуванням характеру спірних правовідносин і обставин справи, відповідно до наведених норм процесуального закону суд доходить висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
За наявними доказами суд встановив такі фактичні обставини справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селі Лозянський, Міжгірського району Закарпатської області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 січня 2010 року виконкомом Лозянської сільської ради Міжгірського району (а.с.8).
Відповідно до довідки № 209, виданої 06 серпня 2025 року Лозянським старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (а.с.11) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з ним проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ,1944 р.н., дружина померлого.
ІНФОРМАЦІЯ_3 , у селі Лозянський, Міжгірського району Закарпатської області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 13 лютого 2015 року виконавчим комітетом Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис №2 (а.с.9).
Відповідно до довідки № 194, виданої 17 липня 2025 року старостою Лозянського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (а.с.10) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була постійною мешканкою і зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 і на момент її смерті зареєстрована і проживала одна.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81954731 від 23.07.2025, відсутня інформація у Спадковому реєстрі щодо складених заповітів та спадкових договорів складених від імені ОСОБА_4 , та інформаційна довідка сформована приватним нотарісуом Дунаєвим Ю.М. (а.с.13).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81954761 від 23.07.2025, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи та видачі свідоцтв про право на спадщину (а.с.14).
За загальним правилом положень про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, перебуванням спадкоємця за кордоном у зв`язку з працевлаштування, та отриманням тимчасового дозволу на проживання Словацькій Республіці є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
У відповідності з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, який застосовується судом як стале правозастосування відповідних норм (правова визначеність як елемент верховенства права) належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування, тому відповідачем у цій справі є Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області.
Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.
Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як вбачається з наданих позивачкою документів, протягом шестимісячного строку після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивачка ОСОБА_1 своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно перебувала за кордоном у зв`язку з працевлаштуванням та отриманням тимчасового дозволу на проживання Словацькій Республіці. Вказані причини пропуску строку на прийняття спадщини суд вважає поважними.
Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, визначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників.
Суд не встановив обставин, які б свідчили, що визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини за ОСОБА_4 порушує права чи законні інтереси третіх осіб, оскільки ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги за майном померлої ОСОБА_4 , подано заяву про відсутність заперечень щодо заявленого позову, тобто визнання позову.
Враховуючи встановлені обставини та відповідно до вказаних вище норм законодавства суд доходить висновку, що матеріалами справи доводиться наявність законних підстав визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Відтак суд уважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ), додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик