"08" вересня 2025 р. Справа № 363/4697/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Рукас О.В.

за участю секретаря судових засідань Шевченко Т.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури, поданої в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Ухвалою суду від 25.09.2024 року провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Під час підготовчого провадження 20.08.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лабатюка Я.М. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Клопотання про залишення без руху вмотивовано тим, що спір виник щодо права власності на земельні ділянки, що знаходяться у власності відповідачів, то ж позовні вимоги прокурора фактично направлені на припинення речових прав та повернення спірних ділянок Пірнівській сільській раді. Наслідком задоволення даного позову буде позбавлення права власності на добросовісно набуте майно. Позивачем не було належним чином проведено оцінку нерухомого майна, що впливає, як на визначення розміру судового збору, що має бути сплачений позивачем під час подання позовної заяви до суду, так і на розмір внеску на депозитний рахунок суду, як компенсації вартості нерухомого майна, відповідно до змін внесених Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року, яким статтю 390 Цивільного кодексу України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві». Вважає, що позивачу необхідно здійснити оцінку вартості майна та вказану оцінку надати суду, сплативши судовий збір з урахуванням вартості оцінки майна або сплатити максимальний розмір судового збору, який повинен відповідати сумі вимог. На підставі викладеного вважає, що дана позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Підготовче судове засідання, що було призначене на 20.08.2025 року на 11 годину 30 хвилин, було відкладене на 08.09.2025 року на 11 год. 00 хв. за клопотанням прокурора для надання часу для підготовки обґрунтованих письмових заперечень на вказане клопотання представника відповідача адвоката Лобатюка Я.М.

У підготовче судове засідання, призначене на 08.09.2025 на 11 годину 00 хвилин учасники справи не з`явились, про дату час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Будь яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Заперечень від позивача на клопотання представника відповідача адвоката Лобатюка Я.М. про залишення позовної заяви без руху до суду не надходило.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лабатюка Я.М., в матеріалах справи наявна заява про розгляд зазначеного клопотання за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого судового засідання, а також зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути питання про залишення справи без руху за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу з проведення судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовано тим, що Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 01.04.2011 №440 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,1125 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (за межами населеного пункту). В подальшому, на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 23.12.2011 №2635 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва площею 1,1125 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (за межами населеного пункту) ОСОБА_3 та змінено цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :33:006:0151.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_3 від 08.10.2014 здійснено поділ зазначеної земельної ділянки, внаслідок якого утворено земельні ділянки з кадастровими номерами: :33:006:0159 площею 0,5 га, та :33:006:0158 площею 0,6125 га.

У подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.03.2015 року № 109 ОСОБА_3 відчужила право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:006:0159 площею 0,5 га на користь ОСОБА_4 , який в свою чергу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.05.2019 року №4685 відчужив ОСОБА_2 , яка є її власницею на даний час.

Земельну ділянку з кадастровим номером :33:006:0158 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.08.2018 року №896 ОСОБА_3 відчужила на користь ОСОБА_5 , який здійснив поділ належної йому земельної ділянки, внаслідок чого було утворено земельні ділянки з кадастровим номером :33:006:6002 площею 0,3063 га та з кадастровим номером :33:006:6003 площею 0,3062 га. Земельну ділянку з кадастровим номером :33:006:6003 площею 0,3062 га на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2019 року № 7420 було відчужено ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , який є її власником на даний час.

Також ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2019 року № 7418 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :33:006:6002 площею 0,3063 га на користь ОСОБА_2 , яка є її власником на даний час.

Відтак, власниками земельної ділянки, переданої у приватну власність на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 01.04.2011 №440, яка у подальшому була поділена на три земельні ділянки, на теперішній час є відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що відведення у приватну власність вказаних земельних ділянок здійснено з порушенням вимог ст.ст. 19, 20, 22, 59,60, 61, 84, 122 Земельного кодексу України та ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України, у зв`язку з чим у позові порушено питання про усунення перешкод у здійсненні Пірнівською сільською радою права користування та розпорядження спірними земельними ділянками шляхом їх випробовування, повернення від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Пірнівської сільської ради, скасування відповідних рішень про державну реєстрацію з одночасним припиненням права власності відповідачів.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України №4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року, згідно якого відповідні норми ЦК та ЦПК України викладено в новій редакції.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 391 ЦК України, якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ, положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

- нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

- нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Відповідно до чинної ч. 4 ст. 177 ЦПК України, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Оскільки вказаний закон має зворотну силу, а провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), коли судом може бути застосована лише та процесуальна норма, яка є чинною на момент проведення тієї чи іншої процесуальної дії та/або прийняття процесуального рішення, а відтак, вирішуючи питання про відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, судом встановлено, що позовна заява вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України не відповідає.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Так, прокурором в позові порушено питання про усунення перешкод у здійсненні Пірнівською сільською радою права користування та розпорядження спірними земельними ділянками водного фонду шляхом їх повернення від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Пірнівської сільської ради, скасування відповідних рішень про державну реєстрацію з одночасним припиненням права власності відповідача, які з урахуванням статті 391 ЦК України, суд розцінює як вимогу про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь територіальної громади.

Отже, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом внесення на депозитний рахунок суду (депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київські області, , рахунок: UA0018661, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ) відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошова оцінка земельних ділянок) здійсненої в порядку, визначеному законом «Про оцінку земель» і додати до позову вказані документи.

Суд звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175-177, 185, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури, поданої в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас