ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/1368/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 705/3615/24 Категорія: 307020000 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Василенко Л.І.,

секретар: Любченко Т.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Уманська міська рада, Жашківська міська рада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикова Оксана Іванівна, приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Черповицька Інна Юріївна,

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Дашицький Руслан Леонідович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дашицького Руслана Леонідовича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року (у складі судді Годік Л.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради, Жашківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикова Оксана Іванівна, приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Черповицька Інна Юріївна про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року адвокат Дашицький Р.Л., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , подав позов про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 2,2399 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Конельсько?Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Спадкоємцем після смерті бабусі був її син та батько позивача ОСОБА_3 , який з відповідною заявою про прийняття спадщини звернувся до приватного нотаріуса Вострикової О.І., у зв`язку з чим була заведена спадкова справа. Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері він не отримав, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском визначеного законодавством строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Тому, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/401/22 від 29.04.2022 ОСОБА_3 надано додатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги, вчинив дії по прийняттю спадщини після смерті своєї рідної матері ОСОБА_2 , але не встиг фактично оформити на себе спадщину. Зважаючи на те, що позивач з 29.08.2017 перебуває за кордоном, тому 28.07.2022 в Португальській Республіці нею була подана заява про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , та в подальшому через свого представника в Україні вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.04.2023 на земельну ділянку площею 0,1004 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, у травні 2024 року позивачка дізналася, що при отриманні нею свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька до обсягу спадкового майна не ввійшла ні квартира АДРЕСА_1 , ні земельна ділянка, площею 2,2399 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, які він фактично успадкував після смерті своєї матері та бабусі позивача ОСОБА_2 .

Представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І. та приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Черповицької І.Ю. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, проте нотаріусами було роз`яснено, що покійний батько ОСОБА_3 не набув права власності на спадкове майно після смерті його матері, хоча і вчинив ряд дій, направлених на отримання спадщини.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 , та не надано жодного доказу щодо наявності в неї будь-яких перешкод у зверненні з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі чи відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дашицький Р.Л. подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування зазначає, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2025 постановлене внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, неправильної, однобічної та упередженої оцінки доказів, що містяться в матеріалах справи, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що сторона позивача зверталася до приватного нотаріуса Черповицької І.Ю. та приватного нотаріуса Вострикової О.І. з проханням оформити спадщину на майно, яке є предметом даного позову, але було отримано відмову.

Також вважає твердження суду першої інстанції про невжиття позивачем заходів, направлених на отримання спадщини помилковими, оскільки, в матеріалах справи міститься заява про прийняття спадщини від 28.07.2022. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що відповідачами по справі визнаються позовні вимоги ОСОБА_1 .

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції залишив поза своєю увагою те, що в даній ситуації виникла спадкова трансмісія, передбачена ст. 1276 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді, представника позивача адвоката Дашицького Р.Л. в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є бабусею позивача ОСОБА_1 (а.с. 13).

Як встановлено із наданої нотаріусом Востриковою О.І. для огляду в судовому засіданні в суді першої інстанції спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги є її син ОСОБА_3 , інших спадкоємців немає.

Спадкоємець ОСОБА_3 06.01.2022 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 2,2399 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Конельсько?Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк для її прийняття.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022, яке набрало законної сили 31.05.2022, ОСОБА_3 визначено додатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14-15).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 37).

Отже, як вбачається із зазначеного вище, на момент винесення рішення про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 помер, тобто в повній мірі не реалізував свої спадкові права стосовно отримання спадщини після смерті своєї матері, не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та не зареєстрував свої спадкові права.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 54/2022 щодо майна померлого ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_1 , як єдина його спадкоємиця, 28.07.2022 в Португальській Республіці подала відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті її батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.04.2023 на земельну ділянку, площею 0,1004 га з кадастровим номером :01:002:0108, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 125).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Спадкова трансмісія це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Право на прийняття спадщини за трансмісією у разі його виникнення реалізується на загальних підставах, із урахуванням строків, встановлених статтею 1270 ЦК України.

Отже, право на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії може бути здійснене у строк, який не сплив на момент смерті спадкодавця. Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців цієї особи у межах строків для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її син ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто майже через 1 рік після смерті своєї матері і після спливу строку, встановленого для прийняття спадщини. Спадкоємець ОСОБА_2 ОСОБА_3 протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (6 місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, отже в силу вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається таким, що не прийняв її.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про застосування спадкової трансмісії, оскільки батько позивача не прийняв спадщину і помер після спливу строку, встановленого для її прийняття.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її бабусі ОСОБА_2 , а не після смерті свого батька ОСОБА_3 . Разом з тим, позивачем не долучено жодних доказів на підтвердження того, що вона зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, як єдина спадкоємиця, і їй у видачі свідоцтва було відмовлено з будь-яких підстав.

В апеляційній скарзі адвокат Дашицький Р.Л. стверджує, що його довірителька ОСОБА_1 зверталась із заявою про прийняття спадщини 28.07.2022.

Однак, зі змісту даної заяви, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 . Натомість жодних доказів, які б підтверджували звернення ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачем до суду не надано.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не вчинено будь-яких дій спрямованих на отримання спадщини після смерті її баби та не надано жодного доказу щодо наявності в неї будь-яких перешкод у зверненні з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 чи відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

З огляду на викладене вище, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дашицького Руслана Леонідовича залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2025 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Л.І. Василенко

Н.І. Гончар