Справа № 351/2033/24
Номер провадження №2/351/231/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2025 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді- Сегіна І.Р.,
за участі секретаря - Бабшинської К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Маслюженка Миколи Павловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю"Санфорд Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
Адвокат Маслюженко М.П. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 3 угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200 000 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 100 000 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних., розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами банку.
Відповідач власним підписом під текстом угоди підтвердив ознайомлення з тарифами банку та згоду з ними.
Відповідно до п.11.10.2 договору комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО) сторони погодили, що строк користування кредитної лінії становить 365 днів з момент у отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії Кредитної лінії.
Таким чином, банк свої зобов`язання перед відповідачем за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок та надавши позичальнику можливість користуватися кредитними коштами у сумі 100 000 грн., в межах кредитного ліміту визначено Угодою. Однак свої зобов`язання за Угодою, щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконує. Останній платіж здійснено 22.11.2019 року.
В наслідок чого у відповідача наявна заборгованість перед банком в загальній сумі 250 107,37 грн., що складається з : заборгованість за основним боргом в сумі 100 000 грн., заборгованість за нарахованим відсотками в сумі 150 107,37 грн.
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23.
29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належані йому право вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.
Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплатити індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 17.12.2019 по 23.02.2022 включно.
Таким чином додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку кредитного договору, відповідно до його умов відповідач має сплатити: інфляційні витратив сумі 47 233,80 грн; три проценти річних в сумі 16 445,42 грн.
Також позивачем понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 3 765,32 грн., та витрати на правничу допомогу в сумі 5 200 грн.
Ухвалою судді від 18.10.2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач, в судове засідання не з`явився, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200 000 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 100 000 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних., розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами банку.
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу №16/11-23.
29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належані йому право вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.
Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплатити індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 17.12.2019 по 23.02.2022 включно.
Таким чином додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку кредитного договору, відповідно до його умов відповідач має сплатити: інфляційні витратив сумі 47 233,80 грн; три проценти річних в сумі 16 445,42 грн.
Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання за укладеним договором, суд вважає доведеними наявність підстав для задоволення вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 313 776,59 грн., що складається із: заборгованість за основним боргом в сумі 100 000 грн.; заборгованість за нарахованими на несплаченими відсотками в сумі 150 107,37 грн., інфляційні витрати в сумі 47 223,80 грн., три проценти річних в сумі 16 445,42 грн.
Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За правилами частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що ця цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі встановленні в судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг правничої допомоги та на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, укладеного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №2 від 01.04.2024, підписаний між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та цим адвокатським об`єднанням, який містить опис робіт із зазначенням загальної суми 5200,00 грн.
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).
За правилами частин першої - другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, суд доходить висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до задоволення, та з відповідача на його користь слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5 200, 00 грн.
Ураховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 3 765,32 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 200 грн.
Керуючись ст. 6-13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву адвоката Маслюженка Миколи Павловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Ігор СЕГІН