ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6775/25 Провадження № 2-с/636/23/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» вересня 2025 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Карімов І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Чугуївським міським судом Харківської області 27 серпня 2025 року буловиданосудовий наказ по справі за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01 липня 2022 по 30 червня 2023року у розмірі 3260,46 грн., та судовий збір у сумі 302грн.80 коп.

04.09.2025 року від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування судового наказу від 27.08. 2025 року по справі №636/6775/25 з посиланням на те, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні діє мораторій на нарахування штрафів, пені та примусове стягнення боргів за житлово-комунальні послуги зокрема (Закону України №2470-IX).

У період 2022-2023 років заявник перебувала в умовах воєнних дій, пала обмежений доступ до ресурсів та інформації і не мала можливості своєчасно платити послуги.

Тому вважає, що вимагати стягнути борг у цей період неправильно з огляду на надзвичайні обставини.

Заявник має намір укласти договір розстрочки або врегулювати борг після завершення воєнного стану.

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Чугуївським міським судом Харківської області 27 серпня 2025 року буловиданосудовий наказ по справі за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01 липня 2022 по 30 червня 2023року у розмірі 3260,46 грн., та судовий збір у сумі 302грн.80 коп.

В обґрунтування вимог заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначає, що із спірним судовим наказом незгідна, оскільки вимоги безпідставні, необґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 3ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним уст. 170 ЦПК України.

Заяву подано в межах строку, встановленого ч. 1ст. 170 ЦПК України, а отже питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу на розгляд не ставиться.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право. Вважаю, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, приходжу до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 166,40 грн, що підтверджується квитанцією від 16.01.2025.

Відповідно до ч. 1ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України" Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2ст. 141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Отже, у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 2ст. 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати зі стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, відповідно до ч. 2ст. 164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що заявник звернувся із заявою про скасування судового наказу в межах встановленого законом строку, заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України, приходжу до висновку, що заява обґрунтована, а виданий судом наказ підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст.170,171 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу -задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Чугуївським міським судом Харківської області 27 серпня 2025 року у справі за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01 липня 2022 по 30 червня 2023року у розмірі 3260,46 грн., та судовий збір у сумі 302грн.80 коп.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення цивільного позову, визначеному ЦПК України.

Внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а у разі пред`явлення ним позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала в частині відмови у стягненні судових витрат може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя