Справа № 486/271/25
Провадження № 2/486/539/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 вересня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №28342-10/2023 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», згідно умов якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 6000 грн., а він в свою чергу зобов`язався повернути кредит зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Аванс Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов договору. 29.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №29032024, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №28342-10/2023 від 21.10.2023 року. На момент звернення до суду заборгованість відповідача складає 30150,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками 24150,00 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за вищевказаним кредитним договором та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання за останнім відомим суду зареєстрованим місцем реєстрації був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Крім того, судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу "Судова влада України".

Також судом здійснено запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 про необхідність повідомлення чи перебуває відповідач у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2025 року ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 12.03.2025. За вказним місцем перебування відповідача судом також направлялися судові повістки.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 21.10.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №28342-10/2023 в електронній формі, який разом з додатками підписано відповідачем за допомогою одноразового електронного ідентифікатора «W1283», відправленого на номер телефону, зазначений позичальником, що відповідає вимогам п.6.1 договору.

Відповідно до умов договору сума кредиту складає 6000,00 грн. Строк кредитування 360 днів (п.1.2 договору) 14.10.2024, процентна ставка становить 2,50 % в день застосування у межах строку кредитування (п.1.4.1. договору).

Пунктом 1.6. договору також визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 .

Також п.1.5. договором передбачено, клієнт зобов`язується слачувати проценти кожні 20 днів.

Факт перерахування ТОВ «Аванс Кредит» 21.10.2023 коштів в розмірі 6000,00 грн. за договором №28342-10/2023 на банківську картку відповідача підтверджується копією листа ТОВ «Аванс Кредит» від 30.12.2024.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 29.03.2024 сума заборгованості становить 30150,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками 24150,00 грн.

29.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №28342-10/2023 від 21.10.2023 року, де боржником є ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29032024 від 29.03.2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №28342-10/2023 від 21.10.2023 року, сума заборгованості за тілом кредиту 6000 грн., за відсотками 24 150 грн.

10.02.2025 відповідачу ОСОБА_1 позивачем було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, проте до цього часу заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 207 ЦК України визначено. що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В процесі розгляду справи встановлено, що фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 9000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 30150,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками 24150,00 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, контррозрахунок не надав, відзив на позов до суду не надходив.

Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжним документом.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, юридична адреса: 79018, Львівська область, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором №28342-10/2023 від 21.10.2023 року у розмірі 30150 (тридцять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками 24150,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, юридична адреса: 79018, Львівська область, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) у рахунок відшкодування сплаченого судового збору 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: О.О. Волощук