Справа № 643/8184/25
Провадження № 2/643/4004/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Замікули Б.С.

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

АТ «Акцент Банк», в особі представника Шкапенка О.В., звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ABH0CT57159773 від 02.10.2024 у розмірі 79781,32 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг і підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг » АТ «А-Банк».

02.10.2024, будучи клієнтом Банку, відповідач уклав з Банком кредитний договір ABH0CT57159773 , щодо надання останньому кредиту в розмірі 60000 грн. строком на 60 місяців (тобто до 01.10.2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 26.05.2025 виникла заборгованість у розмірі 79781,32 грн., яка складається з: 59184,18 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 19868,31 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією, 818,83 грн. загальний залишок заборгованості за пенею.

Ухвалою суду від 04.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві час для усунення її недоліків.

Представник позивача надіслав до суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали від 04.06.2025.

Ухвалою суду від 09.06.2025 прийнято позовну заяву АТ «А-Банк» до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Надав до суду відповідну заяву.

Відповідач у судові засідання не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлені відповідачу судові повістки повернулись без вручення із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих до позовної заяви копій документів судом встановлено, що 07.11.2021 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку власноручним (цифровим) підписом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

02.10.2024 відповідач підписав електронним підписом заяву про надання послуги «Швидка готівка» ABH0CT57159773, згідно якої встановлено вид кредиту Послуга «Швидка готівка», тип кредиту кредит строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 60000 грн., строк кредиту 60 місяців з 2024-10-02 по 2029-10-01 включно, процентна ставка (фіксована) 85 % на рік, комісія за надання фінансового інструменту 0,00 грн., а також визначені розмір щомісячного платежу, платіжну картку, на який зараховується сума кредиту та інші основні умови надання кредиту. Разом з цією заявою 02.10.2024 ОСОБА_1 підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Згідно меморіального ордеру № TR.40330446.34713.65455 від 02.10.2024, ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 60000 грн. у якості видачі кредиту.

Окрім цього, 02.10.2024 відповідач підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», у якому містяться істотні умови кредитного договору, підписавши який відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи з обраних ним умов кредитування.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором ABH0CT57159773 від 02.10.2024, укладеного між А-Банком та відповідачем станом на 26.05.2025, згідно якого розмір заборгованості складає 79781,32 грн, з яких: 59184,18 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 21342,86 - загальний залишок заборгованості за процентами, 818,83 грн заборгованість за пенею.

Також позивачем надано виписку по кредиту відповідача, з якої слідує наявність у останнього заборгованості за вказаним кредитним договором.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як визначено Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду відповідач не скористався наданими процесуальними правами та не спростував як самого факту користування кредитними коштами, так і правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Правилами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положенням ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку, що заявлені АТ «А-Банк» позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за пенею суд зазначає таке.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Положеннями ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків, саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому, це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі.

Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд зазначив щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів.

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.

Указом Президента України №64/2022від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 76, 81, 141, 264, 265, 279-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором ABH0CT57159773 від 02.10.2024 у розмірі 79052,49 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2397,56 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11).

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Б.С. Замікула