Справа № 502/817/25
УХВАЛА

08 вересня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кітреску О.М.

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мамонтова Д.О.

про витребування доказів та надання оригіналів доказів у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

31.07.2025 року та 12.08.2025 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Мамонтовим Д.О. було подане клопотання про витребування доказів, надання оригіналів доказів, на обґрунтування якого зазначено, що відповідно до змісту позовної заяви, 28.12.2023 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 7302293, згідно з умовами якого відповідач отримав 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 7302293 від 28.12.2023 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.(Копії додаються). Позивач в позовній заяві зазначає, що укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Копія довідки про ідентифікацію додається). Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від ТОВ Мілоан.(Копія додається)». Також в позовній заяві зазначено: «Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем даного Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 7302293 Позичальника від 28.12.2023 року, що заповнена Відповідачем (Копія Анкети-заяви Позичальника від 28.12.2023 року додається)». Разом з цим, навіть відповідно до змісту позовної заяви, позивачем не надано належних та допустимих доказів підписання та укладення наданого договору Відповідачем взагалі і конкретно саме в тій редакції, яка подана суду. Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Жодного з цих доказів позивач не надав. Доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету позивачем суду не надано. Належних та допустимих доказів укладення договору позивач не надав. Відправлення та доставлення одноразових ідентифікаторів для підписання кредитних договорів повинні бути підтверджені належними та допустимими електронними доказами, чого позивач не надав. Позивач надав скановані файли у форматі «pdf» на підтвердження використання ідентифікатора та підписання Кредитного договору, однак це не відповідає приписам вищевказаних вимог законодавства щодо підтвердження факту підписання договору та критеріям допустимості, достовірності та належності доказів відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив суд:

1)в задоволені позовних вимог відмовити повністю за їх необґрунтованістю.

2)у відповідності до ч. 7 ст. 85 ЦПК України здійснити огляд доказів, а саме сайту ТзОВ «Мілоан» на предмет наявності зразку кредитного договору, що відповідав би умовам наданим позивачем, Правил надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового та (або) споживчого кредиту від редакції, що застосована до Відповідача.

3)Витребувати у позивача належні та допустимі докази:

- перерахування грошових коштів Відповідачу;

- відповідно до ч. 6. ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» надання Відповідачем підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті;

- ознайомлення та згодою Відповідача з правилами кредитування ТзОВ «Мілоан»;

- підписання кредитного договору № 7302293 від 28.12.2023 року та згодою з умовами надання споживчого кредиту.

- відповідно до частини 5 статті 100 ЦПК України оригінали електронних доказів, що підтверджують факти ідентифікації Відповідача, підписання нею кредитного договору № 7302293 від 28.12.2023 року, згоди з правилами кредитування (в редакції, наданій позивачем, в тому числі відправлення та доставлення одноразових ідентифікаторів для вчинення вказаних правочинів) та заяви на отримання кредиту №7302293 від 28.12.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши відповідні положення законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,7 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

З обставин викладених у клопотанні не вбачається, що відповідач або його представник не мав можливість: самостійно здійснити огляд веб-сторінки із залученням спеціаліста та зафіксувати це відповідним протоколом; скористатись правом наданим п. 7. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; або скористатись послугами компаній, які проводять фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків, на підставі звернень будь-яких осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання в частині огляду сайту ТзОВ «Мілоан» відповідно до положень ч. 7 ст. 85 ЦПК України, оскільки представником відповідача суду не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду даного, а також доказів вживання будь-яких дій стороною відповідача щодо огляду даного сайту або підтверджень неможливості вчинення таких дій.

Разом з тим, відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Пунктом 2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таким чином, з вищенаведених положень законодавства, поданого представником відповідача клопотання та матеріалів, долучених до позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача в частині витребування у позивача доказів ідентифікації відповідача, підписання кредитного договору, перерахування грошових коштів та ознайомлення відповідача з правилами кредитування, тому вони мають бути витребувані судом, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мамонтова Д.О. -задовольнити частково.

Витребувати на дату судового засідання по справі, яке призначено на 10-ту годину 30 хвилин 30.09.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, юридична адреса: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. №1, корпус №28) наступні докази:

- перерахування грошових коштів ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

- відповідно до ч. 6. ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» надання ОСОБА_1 підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті;

- ознайомлення та згодою ОСОБА_1 з правилами кредитування ТзОВ «Мілоан»;

- підписання кредитного договору № 7302293 від 28.12.2023 року та згодою з умовами надання споживчого кредиту;

- відповідно до частини 5 статті 100 ЦПК України оригінали електронних доказів, що підтверджують факти ідентифікації ОСОБА_1 , підписання нею кредитного договору № 7302293 від 28.12.2023 року, згоди з правилами кредитування (в редакції, наданій позивачем, в тому числі відправлення та доставлення одноразових ідентифікаторів для вчинення вказаних правочинів) та заяви на отримання кредиту №7302293 від 28.12.2023 року.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити відповідним особам положення ч.ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України, відповідно до яких - особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан