провадження № 2/208/1638/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Бистрова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В

І. Краткий зміст позовних вимог

22 березня 2021 р. ОСОБА_1 уклав з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір № , за яким кредитодавець надав відповідачу кредитні кошті у розмірі 10000,0 грн.

На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 р. ТОВ «ФК «ЦФР» передало права вимоги до своїх боржників Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК». Вказує, що Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору, у порядку та строки, встановлені цим Договором.

Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників.

15.03.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/1-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсягу та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/І1/1-Ф від 15.03.2021 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 33325.39 грн., з яких: 16143.24 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1.54 грн. - прострочені відсотки; 17180.61 грн.- прострочена комісія. Позивач вказує, що згідно п. 2.3. Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2. після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.

Надалі позивач посилається на те, що 2 серпня 2021р. між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /453627. Договір укладено в електронному вигляді.

Згідно з п/п. 2.3. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-1 від 19.04.2022 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11100 гри., з яких:

- 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 8100 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- 0 грн. - сума заборгованості за пенею.

ІІ. Процесуальні питання, пов`язанні з розглядом справи.

18.12.2024 року до Заводського районного суду міста Кам`янське Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18.12.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям справу передано в провадження судді Кузнецовій А. С.

24.12.2024 р. ухвалою Заводького районного суду м. Кам`янського відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10.01.2025 р. від представника відповідача - адвоката Коптілова Ю.В. надійшов Відзив на позов.

17.01.2025 р. від позивача надійшла заява Додаткові пояснення на Відзив.

02.05.2025 р. від представника відповідача адвоката Коптілова Ю.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

ІІІ. Аргументація позовних вимог

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 15.03.2021 р. Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 22 березня 2021р. в сумі 33325,39 грн.

Щодо вимоги, яка витікає з кредитного договору №/453627 від 02.08.2021 р., позивач посилається на положення статті 514 ЦК України, яка передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, шо зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На обгрунтування правомірності укладання електронного договору позивач посилається на норми Закону України «Про електронну комерцію».

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

за Кредитним договором № в розмірі 33325.39 грн., з яких:

- 16143.24 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;

- 1.54 грн. - загальна заборгованість по відсоткам;

- 17180.61 грн. - загальна заборгованість по комісії;

за Кредитним договором № /453627 в розмірі 11100 грн., з яких:

- 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 8100 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 44425,39 грн.

Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

ІV. Позиція відповідача

Відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсягу і посилається на таке.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З змісту Кредитного договору № вбачається (п.1 Предмет Договору), що сума кредиту становить 18 449,00 грн. Відповідно до пункту 1.4 вказаного договору Відповідачем отримано:

-10 000,00 грн. - переказ на поточний рахунок ОСОБА_1 ,

- 600,00 грн. - страховий платіж...

- 4800,00 грн. - оплата страхового платежу за договором страхування № - С.

- 650,00грн. - оплата страхового платежу за договором страхування № -KMZ.

- 800,00 грн. - оплата страхового платежу за договором страхування № - ЛО.

- 200,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу.

- 399,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу.

Математичний підрахунок (10000+600+4800+650+800+200+399=17449) вказує на невідповідність отриманих коштів загальному розрахунку кредиту, оскільки відповідно до Паспорту кредиту розрахункова сума дорівнює 18 449,00 грн., та на цю суму також нараховуються відсотки за користування кредитом.

Позовна заява та додатки не містять такого розрахунку, в т.ч. щодо відсотків за користування кредитом (за який період нараховано та за якою відсотковою ставкою), та відсотки прямо суперечать укладеному кредитному договору.

Відповідно до Додатка 2 до Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (у редакції постанови Правління Національного банку України від 16 січня 2020 року № 8) у рядку 1 таблиці зазначається: у колонці 18 загальна вартість кредиту, визначена як сума платежів споживача, зазначених у колонках 5-16 рядка "Усього".

Також зазначена «реальна річна процентна ставка, % річних 147,32 не відповідає математичному розрахунку.

Позивач за кредитним Договором № просить також стягнути 17180.61 грн. - загальна заборгованість по комісії. Проте, ані сам Договір, ані паспорт кредиту взагалі не містять обов`язку споживача сплачувати комісію.

Також позивачем надано витяг з реєстру прав вимог до Договору факторингу від 15 березня 2021 року. Представник відповідача звернув увагу на те, що витяг датований 15 березня 2021 року, тоді як кредитний договір № 5 укладений лише 22 березня 2021 року, тобто зобов`язання ОСОБА_1 ще не існували, тим більше прострочені.

Також, акцентував увагу на тому, що кредитний договір №5 був укладений на 48 місяців, та останній платіж має бути здійснений 21.03.2025 року (що також підтверджується Паспортом Кредиту), тобто Позивач фактично просить змінити умови укладеного Договору в частині строків оплати.

Також відповідач не погоджується із правильністю нарахування відсотків за кредитним договором № /453627, оскільки у тесті договору (пункт 1.3) та Додатку № 1 до Договору містяться інші суми.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ГОУФІНГОУ» (а не Позивачем), згідно вищевказаного договору споживчого кредиту 5250 грн. 00 коп., оскільки сторони погодили розмір кредиту та вказаний розмір процентів при укладанні кредитного договору. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості в сумі 5250 грн. 00 коп.. що також відповідає Додатку No1 до Договору.

Однак, в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних та достовірних доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування відповідно до Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п. п. 2.1 Договору.

Вважає, що позивачем нараховувалися проценти здійснено після закінчення строку дії договору.

Положення ч.2 ст.8 та ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Кредитним договором не визначено переліку послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем та позивач не надав доказів наявності та переліку таких послуг, а тому в частині стягнення комісії за надання кредиту також слід відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

V. Обставини, встановлені судом

- По кредитному договору № від 22.03.2021 р.

22 березня 2021 р. ОСОБА_1 уклав з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір № , за яким кредитодавець надав відповідачу кредитні кошті у розмірі 10000,0 грн. (а.с. 7)

На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 р. ТОВ «ФК «ЦФР» передало права вимоги до своїх боржників Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК». На підставі даного договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору, у порядку та строки, встановлені цим Договором (а.с. 14-15).

У пункті 2.2. цього договору сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників. Підписані сторонами Реєстри є невід`ємною частиною цього договору. Передача кредитних прав та іншої документації за кредитом регламентуються окремим договором зберігання, що укладається між сторонами.

Пунктом. 9.2. вказаного договору передбачається, що він діє протягом одного року, але у будь якому разі,- до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Пункт 3.4.договору встановлює, що у випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору жодна із сторін не ініціювала його розірвання, Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Паспорт кредиту містить суму кредиту 18449,0 грн., ніяких посилань на комісію немає. Загальні витрати за кредитом складають 54137,13 грн. Вказується щомісячна процентна ставка - 6 %, реальна річна процентна ставка 147,32% (а.с. 8)

15.03.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/1-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсягу та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги (а.с.16-17)

Позивач посилається на те, що відповідно до Реєстру Прав Вимог до Договору факторингу № НІ/І1/1-Ф від 15.03.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 33325,39 грн., з яких: 16143.24 грн. - прострочена заборгованість по тілу; 1.54 грн. - прострочені відсотки; 17180.61 грн. - прострочена комісія (а.с.19). Витяг сформовано представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кожухівський Я. І. 25.01.2024 року.

- По кредитному договору № /453627 від 02.08.2021 р.

2 серпня 2021р. між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /453627. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису R55514 ( а. с. 24).

19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Г0УФ1НГ0У» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.27-28).

Позивач посилається на те, що відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-1 від 19.04.2022 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11100 гри., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.30).

З Індивідуальній частини договору про надання фінансового кредиту № /453627 від 02.08.2021 р. слідує, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» надає ОСОБА_1 кредит на 3000,0 грн. строком до 31.08.2021 р.

Додатком № 1 до Договору від 02.08.2021 р. (а.с. 25) визначено суму, що підлягає поверненню (з відсотками) 5250 грн. А в інформації щодо процентної ставки (а.с. 26) вказано: 2,5 % в день, річна 912,5 %.

На підтвердження своїх вимог за цим договором позивачем також надано розрахунок заборгованості по кредитному договору ОСОБА_1 (а.с. 31). Станом на 19.04.2022 р. заборгованість перед кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» складала 11100 грн.

VI. Правові висновки за результатами розгляду справи

Розв`язуючи цей спір, суд виходить з наступного.

Суд приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Це право закріплено і у частині 1 статті 15 ЦК України і гарантоване статтею 55 Конституції України.

Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України регламентуються способи захисту, які застосовуються судом. Ця норма, зокрема, передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу передбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд виходить з принципу, встановленому частиною першою статті 81 ЦПК: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд керується принципом, встановленим Європейським судом з прав людини, в якому вказується, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У даному випадку повинні дотримуватися вимоги статей 77-79 ЦПК: належність, допустимість та достовірність доказів.

Основними питаннями, вирішення яких забезпечує обгрунтованість і законність судового рішення у цієї справі, є:

1) доведеність факту укладання між сторонами кредитного договору;

2) встановлення факту отримання позичальником грошових коштів від позивача на виконання цього договору;

3) дослідження обставин, підтверджуючих виконання (невиконання) відповідачем умов кредитного договору;

4) обгрунтованість розрахунку суми позовних вимог;

5) відповідність такого розрахунку вимогам діючого законодавства;

6) правова оцінка доводів сторін.

По першому питанню судом встановлено, що сторонами не заперечується факт укладання відповідачем кредитних договорів від 22.03.2021 р. № та № /453627 від 02.08.2021 р.

Також відповідачем не наводяться підстави для оспорювання договорів, на підставі яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право вимоги до нього за вказаними кредитними договорами.

По другому питанню відповідач також погоджується з тим, що першим кредитним договором ним отримано 10000,0 грн., а за другим 3000,0 грн

Оцінюючи докази стосовно третього питання, суд виходить з того, що з інформації позивача слідує висновок про невиконання позичальником своїх обов`язків з погашення отриманих кредитів. І сам Відповідач не спростовує цю обставину, але посилається на недостатність і недостовірність доказів, наданих позивачем на підтвердження факту наявності заборгованості та її розміру.

Щодо нарахування процентів за кредитними договорами (питання чотири), то суд виходить з наступного.

Згідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № (а.с. 13), станом на 15.05.2024 р. заборгованість по тілу кредиту складає 16143,24 грн., заборгованість по відсоткам - 1,54 грн., заборгованість по комісії - 17180,61 грн.

У Розділі ІІ кредитного договору № вказується, що інші умови викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отриманя фінансових кредитів в ТОВ «ФК ЦФР», розмішених на сайті www kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладання цього договору.

У Паспорті кредиту (а.с. 8) вказується сума кредиту у розмірі 18449,0 грн., яка складається з тіла кредиту (10000,0 грн), початкового проценту за надання кредиту 10% (1000,0 грн.) та супутніх витрат (7449 грн). Вказується щомісячна процентна ставка - 6 %, реальна річна процентна ставка 147,32%. Ніяких посилань на комісію а ні у тексті кредитного договору, а ні у Паспорті кредиту, Інформаціях до кредитного договору не міститься, у той час як згідно до Розрахунку розмір заборгованості за цією позицією складає 17180,61 грн.

Суд також критично відноситься до джерел доказової бази стосовно права ТОВ «ЄАПБ» взагалі мати право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 22.03.2021 р. Це своє право позивач обгрунтовує посиланням на Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги від 15.03.2021 р. за Договором факторингу. № НІ/11/1-Ф та на Витяг з Реєстру прав вимог за Договором факторингу від 15.03.2021 р. № НІ/11/1-Ф:, згідно якому заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № становить 33325,39 гривень. Витяг сформував представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кожухівський Я. І. 25.01.2024 р., не посилаючись на дату Реєстру. Вказаний ж Кредитний договір ОСОБА_1 уклав 22.03.2021 р.

Що стосується відповідності розрахунку відсотків за обома кредитними договорами вимогам діючого законодавства, то суд зазначає, що згідно Паспорту кредиту цього кредитного договору сума кредиту становить 18449,0 грн., загальні витрати за кредитом складають 54137,13 грн. Вказується реальна річна процентна ставка - 147,32%.

Стаття 1 Закону «Про споживче кредитування» надає такі поняття термінам:

2) загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом;

3) загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит;

4) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; 8) реальна річна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту.

Згідно до статті 8 цього Закону реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

Пунктом 4 ПРАВИЛ розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 р. № 16, встановлено, що Кредитодавець розраховує загальну вартість кредиту для споживача (далі - загальна вартість кредиту) у грошовому виразі згідно з методикою розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, наведеною в додатку 1 до цих Правил. Використання рекомендованих Методик показує, що вихідними даними цього кредитного договору реальна річна процентна ставка складає лише 134 %, а не 147,32%.

Що стосується кредитного договору № /453627 від 02.08.2021 р., то слід зазначити таке.

Згідно Додатку № 1 до цього Договору грошова сума, що підлягає поверненню (з відсотками) 5250 грн, у тому числі тіло кредиту 3000,0 грн. і відсотки за користування кредитом 2250,0 грн.

Разом з тим, суд враховує законодавчі акти України, які регламентують ці питання. Так, Законом України № 891-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій» від 15 вересня 2020 року зазначено, що будь-який кредит на суму меншу або таку ж як офіційна сума мінімальної заробітної плати на момент отримання кредиту, або укладений кредитний договір на строк до одного місяця, вважається «споживчим кредитом» та регулюється нормами Закону України «Про споживче кредитування».

З 01.01.2021 р. по 01.12.2021 р. мінімальна заробітна плата в Україні складала 6000,0 грн. І кредит видавався строком на 30 днів.

Таким чином, у даному випадку повинна застосовуватися стаття 21 Закону України «Про споживче кредитування», яка встановлює особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит. Частина друга цієї статті наголошує, що у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Таким чином, максимальна сума процентів за договором не може перевищувати 3000,0 грн х 15% = 450 грн.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Неправомірність зробленого позивачем нарахування процентів за ставкою 2,5 % за день також витікає з положень статей 6 та 627 Цивільного кодексу.

Так, частина 3 статті 6 ЦКУ наголошує, що Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. При цьому сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

А частина друга статті 627 ЦКУ встановлює, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Що стосується інших посилань сторін на певні підстави, то суд не знаходить їх суттєвими і керується позицією Європейського суду з прав людини, відповідно якої, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за договором № /453627 від 02.08.2021 р в загальному в розмірі 3450 грн, з яких 300,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 450,00 грн. заборгованість за відсотками. В іншій частині позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» задоволенню не підлягають.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову на відповідача.

При визначенні розміру судового збору, що підлягає віднесенню на відповідача, суд виходить з того, що позивачем заявлена ціна позову 44425,39 грн., задоволенню підлягає сума 3450,0 грн., тобто 7,77 %. Тому підлягає стягненню на користь позивача 3028,0 грн х 7,77 % = 235,28 грн.

Виходчи з вищенаведених норм матеріального права і керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів»" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», :

-заборгованість за кредитним договором № /453627 від 02.08.2021 р. 3450,0 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом 3000,0 (три тисячі) грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 450,0 (чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп.

-судовий збір в сумі 235 (двісті тридцять п`ять) грн. 28 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 09.09.2025 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ;

Представник позивача: Кожухівський Ярослав Ігорович, РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідача: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.С. Кузнєцова