КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4305/25
Провадження № 2/552/2094/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Кузіної Ж.В.,
секретаря судового засідання Безугла А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку посилаючись на те, що з 01.10.1999 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 12 травня 2025 року звільнена з посади згідно п.1 ст. 36 КЗпП. Під час перебування в трудових відносинах їй нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 144 734 грн. 54 коп. Згідно розрахунків позивача, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 8 581 грн. 51 коп., яку просила стягнути з відповідача разом з сплаченим судовим збором та витратами понесеними на правову допомогу.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 30 травня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися, з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод», а саме з 01.10.1999 року, працювала на посаді провідного економіста.
12 травня 2025 року ОСОБА_1 звільнена на підставі наказу №ПТМ00000031 від 12 травня 2025 року за угодою сторін згідно п. 1 ст.36 КЗпП України.
На час звільнення позивача відповідач не виплатив їй заробітну плату у розмірі 144 734 грн. 54 коп.
Згідно із ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Як вже встановлено судом, в день звільнення, відповідач з позивачем ОСОБА_1 розрахунок не провів, заборгованість не виплатив.
За ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст.117,237-1цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з абз. 1 п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Як вбачається з матеріалів справи середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні станом на день подачі позову становить 8 581,51 грн.
На підставі викладеного, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сума середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні становить 8 581,51 грн. та заборгованість по заробітної плати 144 734 грн. 54 коп.
Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. позивачем надано договір про надання правової допомоги від 20.05.2025 року, акт прийняття-передачі наданих правових послуг від 26.05.2025 року та платіжну інструкцію.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. сплаченого судового збору та 10 000 грн. на правничу допомогу.
Також враховуючи, що в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі позивач звільнена від сплати судового збору, суд дійшов до висновку, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.
Тому до негайного виконання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заробітна плата в розмірі 13 483 грн. 80 коп. (612,90 грн. середньоденний заробіток грн. х 22 робочі дні ) .
Керуючись ст.ст.10.12,81,141, 259,263-265,280-282,430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити .
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 144734,54 грн. 34 коп., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені у розмірі 8581 грн. 51 коп., судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., 10 000 грн. витрати понесених на професійну правничу допомогу, а всього 164 527 грн. 25 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на користь на користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення заробітної плати в розмірі 13 483 грн. 80 коп. допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод», місцезнаходження: м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 6, .

Головуючий Ж.В.Кузіна