28.08.2025 Єдиний унікальний номер 203/3538/25
Номер провадження: 2/205/4099/25
28 серпня 2025 року м. Дніпро
Новокодацького районного суду міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 22.08.2023 року до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради звернулась ОСОБА_1 (далі Відповідач) із заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що проінформована про те, що в разі зміни обставин, які б могли вплинути на отримання допомоги, вона зобов`язується про це повідомити орган соціального захисту та усвідомлює те, що наведені відомості в заяві будуть перевірені, а також, надала згоду на обробку персональних даних.
Далі, рішенням від 19.09.2023 року відповідачу призначено допомогу для утримання дітей, над якими встановлено опіку чи піклування з 01.08.2023 року по 31.07.2024 року. Однак, 01.04.2024 року до управління надійшов лист Служби у справах дітей від 27.03.2024 року за № 317 про те, що підопічний ОСОБА_1 з 21.11.2023 року перебуває в притулку для дітей служби у справах дітей Львівської облдержадміністрації, у зв`язку з чим рішенням від 02.04.2024 року відповідачу припинено виплату допомоги з 01.12.2023 року та прийнято рішення щодо утримання надміру отриманих коштів за період з 01.12.2023 року по 31.01.2024 року у розмірі 15 072 грн. 26 коп.
Також відповідачу було надіслані повідомлення від 03.04.2024 та 15.01.2025 року про необхідність добровільного погашення суми надмірно отриманої соціальної допомоги, та повідомлено, що у разі неповернення у добровільному порядку надміру отриманих коштів допомоги, матеріали справи будуть передані до суду для подальшого вирішення питання стягнення переплати у судовому порядку згідно з чинним законодавством. Але, відповідач надміру виплачених коштів соціальної допомоги не повернула.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач в особі свого представника змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради надміру отримані кошти допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, за період з 01.12.2023 року по 31.01.2024 року у розмірі 15 072 грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 22.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме: допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.
Судом також встановлено, що розпорядженням начальника міської військової адміністрації Покровського району Донецької області Селідовської міської військової адміністрації № 339 від 17.98.2023 року, вирішено призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 опікунами над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленим батьківського піклування.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми, ОСОБА_1 , була призначена соціальна допомога на дітей, які знаходяться під опікую чи піклуванням з 01.08.2023 року по 31.07.2024 року у розмірі 7 082 грн. 50 коп. щомісячно.
Також судовим розглядом встановлено, що згідно письмового повідомлення Служби у справах дітей Селидівської міської ради від 27.03.2024 року за № 317, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у притулку для дітей служби у справах дітей Львівської облдержадміністрації (між опікунами та підопічною дитиною складися стосунки, що перешкоджають здійсненню ними опіки).
Таким чином, оскільки відповідач фактично не здійснювала за вказаний період догляд за дитиною, яка позбавленим батьківського піклування, і такий догляд було забезпечено з боку вказаного притулку, Управлінням було визначено обсяг надмірну виплачених відповідачу коштів за період з 01.12.2023 року по 31.01.2024 року у розмірі 15 072 грн. 50 коп.
Судовим розглядом також встановлено, що з метою реалізації права щодо повернення бюджетних коштів у досудовому порядку на адресу ОСОБА_1 , органом соціального захисту були надіслані повідомлення № 01-17/06/0354 про повернення сум переплати державних допомог від 03.04.2024 року, з також, визначенням порядку та банківських реквізитів управління щодо самостійного повернення надмірно виплачених бюджетних коштів, проте, станом на день подання позову до суду відповідачем кошти у розмірі 15 072 грн. 50 коп. до бюджету добровільно не повернуті.
У зв`язку із чим суд доходить висновку, що між сторонами виник спір з приводу стягнення надмірно отриманих коштів допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, і який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що державна допомога на дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням, призначається відповідно до цього Закону та порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок призначення та виплати державної допомоги, встановлений "Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751.
Статтею 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 25 Порядку передбачено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.
Згідно ст.17 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування.
Статтею 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 26 Порядку визначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.
У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.
Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.
Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.
Пунктом 27 Порядку встановлено, що для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до органу соціального захисту населення подаються, окрім іншого, довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник (у разі одержання пенсії на дитину органи соціального захисту населення використовують відомості про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України на електронних носіях інформації).
Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на опікунів чи піклувальників.
Пунктами 28,29,31 Порядку встановлено що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на дванадцять місяців, з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно органами соціального захисту населення за місцем проживання опікуна чи піклувальника або дитини.
Згідно п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).
Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК Українине підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі не добросовісності зі сторони набувача виплати.
При цьому правильність здійснених розрахунків за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
В даному випадку позивачем доведено недобросовісність відповідача в отриманні державної соціальної допомоги, в результаті чого їй були надміру виплачені кошти за період з 01.12.2023 року по 31.01.2024 року у розмірі 15 072 грн. 50 коп., які до теперішнього часу не повернуто до державного бюджету.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України
Таким чином, станом на день розгляду даної справи судом, за відповідачем обраховується сума надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги у розмірі 15 072 грн. 50 коп., що було підтверджено письмовими доказами та не було спростовано відповідачем.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1212, 1215 ЦК України, ст.ст.12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, суд, -
1. Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.