Провадження 2/201/823/2025
УХВАЛА

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання ТерновоюА.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі запозовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, про зміну часток у праві власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває дана цивільна справа.

Від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення спору у справі № №201/16174/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлене клопотання та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки воно взагалі не обгрунтовано.

Вислухавши думку представників, дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Ознайомившись із клопотанням про зупинення провадження в справі,суд вважає,що підстави для обов`язку зупинення провадження у справі, передбачені положеннями ч.1ст.251 ЦПК України, відсутні,оскільки в клопотанні не зазначено, в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду справи № 2010/16174/24, а також чому наявні в матеріалах справи №201/13860/24 докази не дають можливості суду самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Крім того, суд зазначає, що клопотання про зупинення провадження у справі взагалі не має обгрунтування.

Ураховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі, враховуючи, що представником позивача не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, а також те, що в ній вирішуються питання, які стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідно клопотання представника позивача про зупинення провадженні у даній справі залишити без задоволення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зупинення провадження порушує розумні строки розгляду справи. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідллендер проти Франції»).

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 260 ЦПК України, суд,, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про зупинення провадження у цивільній справі № 201/13860/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, про зміну часток у праві власності, до вирішення спору у цивільній справі №201/16174/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали складено 04 вересня 2025 року

Суддя С.О. Демидова