Справа № 191/188/25
Провадження № 2/191/96/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 вересня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з власних технічних засобів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про припинення стягнення аліментів,-
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернутий поштовий конверт з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Під час судового розгляду справи були оглянуті письмові докази у справі.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Копією рішення Синельниківського міськрайонного суду від 09 липня 2019 року підтверджується факт того, що 20 листопада 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і вказаним рішенням шлюб між сторонами розірвано.
Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться копією свідоцтва про народження.
Згідно копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції від 23 травня 2013 року за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів відповідно до виконавчого листа №2-1004/10, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 24 червня 2010 року, ВП №38117654. Вказаний факт підтверджується копією вказаної постанови.
Копією довідки командира військової частини НОМЕР_1 підтверджується факт того, що позивач є капітаном медичної служби і з 13 липня 2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі.
23 грудня 2024 року неповнолітня ОСОБА_3 склала заяву на ім`я начальника Служби у справах дітей, де вказала, що вона хоче проживати разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із загостренням хвороби у її матері ОСОБА_2 . Вказаний факт підтверджується копією письмової заяви від 23 грудня 2024 року.
Відповідно до Акту обстеження від 25 грудня 2024 року, складеного начальником СМКП «ЖЕК-1» м.Синельникове за підписом свідків мешканців квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , зазначено, що в квартирі АДРЕСА_6 проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верїовного суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц.
Оскільки встановлені судами обставини щодо проживання дитини разом з батьком і є тими обставинами, які мають істотне значення для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
В той же час, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів з 23 грудня 2024 року, тобто з дня написання його донькою на ім`я начальника Служби у справах дітей письмової заяви про бажання проживати разом з батьком. Однак доказів, що саме з 23 грудня 2024 року донька проживає разом з батьком суду не надано.
Визначаючи день, з якого припиняється стягнення аліментів з позивача, суд бере до уваги в якості доказу Акт обстеження від 25 грудня 2024 року, складеного начальником СМКП «ЖЕК-1» м.Синельникове за підписом свідків мешканців квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , яким підтверджується факт проживання позивача разом з донькою.
Отже, припинення стягнення з позивача аліментів на утримання дитини повинно відбуватися з дня встановлення фактичного проживання дитини разом з батьком, тобто з 25 грудня2024 року, а не з дня складання дитиною заяви про бажання проживати разом з батьком.
Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково.
Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 179, 197 СК України, ст.ст.11, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 09.06.2010 року у справі № 2-1004/10, починаючи з 25.12.2025 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено 17 вересня 2025 року.
Суддя Т. В. Прижигалінська