УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Гуцало М.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач подала до суду заяву про забезпечення позову та просить суд заборонити виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України без нотаріальної завіреної згоди позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею.

Вбачається, що сторони, як батьки малолітньої дитини, наділені батьківськими правами та обов`язками в рівній мірі.

За таких обставин, заборона виїзду дитини за межі України без нотаріальної завіреної згоди позивача буде обмеженням батьківських прав відповідача.

Крім того, не вжиття такого виду забезпечення позову не утруднить та не зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: