Провадження №2-др/752/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кокошка О.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №752/17113/24,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гедьо Андрій Степанович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №752/17113/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми зобов`язання.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.12.2024 було задоволено вказану позовну заяву та стягнуто з відповідача на його користь інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми зобов`язання за період з 01.10.2021 по 23.02.2022 у загальному розмірі 135154,20 грн та судовий збір у сумі 1351,54 грн. При поданні вказаної позовної заяви позивач повідомляв про понесення ним судових витрат на професійну правову допомогу у сумі 13000 грн щодо підготовки вказаної позовної заяви. Вказані витрати підтверджуються документами, доданими до позовної заяви. При ухваленні судового рішення судом не вирішено питання щодо розподілу вказаних судових витрат.

Просив ухвалити додаткове рішення у справі №752/17113/24, яким стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу кошти у сумі 13000 грн.

Перевіривши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті додаткового рішення, виходячи з наступного.

Учасники справи не подавали будь-яких інших заяв, клопотань.

З урахуванням положень ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання та вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи в тому самому порядку, що й рішення по вказаній справі.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа №752/17113/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми зобов`язання.

30.12.2024 судом ухвалено рішення по справі №752/17113/24, яким задоволено вказану позовну заяву та стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми зобов`язання за період з 01.10.2021 по 23.02.2022 у загальному розмірі 135154,20 грн та судовий збір у сумі 1351,54 грн, витрати на правничу допомогу у сумі 13000 грн.

30.12.2024 вказане рішення було направлено сторонам.

Як вбачається із матеріалів справи №752/4463/24, суд встановив, що у рішенні від 30.12.2024 у вказаній справі було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн.

За таких обставин, враховуючи обставини, встановлені під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 , оскільки при ухваленні вказаного рішення було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, зокрема стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 258, 260-261, 270, 354-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

За заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №752/17113/24 - відмовити у прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 01.09.2025.

Суддя О. Б. Кокошко