ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гасанова Марина Юріївна, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року в цивільній справі номер 202/20972/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5538997 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 25000,00 грн., строк кредиту 357 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів, дата повернення кредиту 06.02.2023 року, стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується, у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 0,697% в день.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 25000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку. Станом на 07.03.2022 року відповідачка свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконала. ТОВ «Авентус Україна» в межах строку дії договору за період з 14.02.2022 року по 05.07.2022 року нараховані відсотки в розмірі 34750,38 гривень, а саме: з 14.02.2022 року по 24.02.2022 року за ставкою 0,697 %: 25000,00 грн * 0,697 % = 174,13*11 календарних днів = 1915,38 грн; з 01.05.2022 року по 05.07.2022 року за ставкою 1,99%: 25000 грн * 1,99% = 497,5 грн*66 календарних днів = 32835,00 грн. 16.06.2022 року відповідачка здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 300,00 грн, а тому розмір заборгованості за нарахованими ТОВ «Авентус Україна» відсотками складає 34450,38 гривень.

18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору.

Після отримання права вимоги, позивачем здійснено нарахування відсотків в межах строку дії договору з 06.07.2022 року по 03.09.2022 року (60 днів), що складає 29850,00 грн (25000,00 грн *

1,99% *60 календарних днів).

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 89300,38 грн, з яких: 25000 грн - тіло кредиту; 64300,38 грн нараховані проценти за користування кредитом.

Позивач просив суд стягнути зі ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5538997 від 14.02.2022 року в загальному розмірі 89300,38 грн та стягнути судові витрати, зокрема, на правову допомогу з відповідачки.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», заборгованість за договором №5538997 про надання споживчого кредиту від 14.02.2022 року, в розмірі 89300,38 грн, з яких: 25000,00 грн - тіло кредиту; 64300,38 грн відсотки за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гасанова М.Ю., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року у цивільній справі №202/20972/23 та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Підтвердження, кому належить номер та хто дійсно реєстрував електронний кабінет, вводив всі дані, кредитор не запитував та не отримував. Отже, всі етапи персоніфікації та ідентифікації особи, що були проведені позичальником, не були направленні на підтвердження особи, яка підписує договір позики. Таким чином позивачем не надано підтвердження того, що позика була надана саме Відповідачу, а не іншій особі. Підтвердження особи лише через смс-повідомлення не може розцінюватися як персоніфікації та ідентифікації особи, що може стати потенційним позичальником, що дійсно б підтверджувала особу позичальника.

Позивачем не було додано платіжні документи, тобто відповідні докази виконання всіх умов оплати за договором факторингу, укладеним між ним та первісним кредитором, а саме повної сплати ціни продажу права грошової вимоги, що відповідно ставить під сумнів набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором.

На відміну від банківської виписки, розрахунок заборгованості жодним чином не відтворює рух кредитних коштів. Тобто, з розрахунку не можна належним чином дослідити чи використовувалися відповідачкою кредитні кошти, якщо використовувалися - то в якому розмірі.

Позивач не повідомляв відповідачку про факт відступлення права вимоги.

Позивачем не було надано до суду жодного доказу, який би підтверджував надання відповідачці коштів у позику, що б покладало на неї в силу ст. 1046 ЦК України обов`язку повернення таких коштів. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідачкою понесено судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Від позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року у цивільній справі №202/20972/23 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у апеляційній інстанції у розмірі 8000,00 грн.

На підтвердження укладання договору №5538997 про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «M767833», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачкою для електронного підпису у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідачка ознайомилась та погодилась з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Крім того, відповідачкою на підтвердження укладення кредитного було здійснено платежі - часткову оплату на рахунок кредитора, що підтверджується карткою обліку договору, яка була надана до позову, та відповідними квитанціями.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачкою вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений платіжний провайдер має відповідну ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків.

Сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Право позивача на стягнення заборгованості з відповідачки підтверджено належними та допустимими доказами, що і встановив суд першої інстанції.

Позивачем наведено орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції 8000,00 грн.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 48, 49, 50, том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 14 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_4 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5538997 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «M767833» (а.с. 20-25зв, том 1).

Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 гривень (п. 1.3 кредитного договору). Строк кредиту 357 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту (06.02.2023 року) та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів) , що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. (п. 1.4 кредитного договору). У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (п. 1.4.1.)

Тип процентної ставки фіксована (п. 1.5 кредитного договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1.стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.5.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору знижена процентна ставка 0,697% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 07.03.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.

Знижена процентна ставка 0,95% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п. 1.5.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 14.02.2022 року або 15.02.2022 року (п. 2.2. кредитного договору).

Згідно з п. 3.1. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 25000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , яку останньою вказано особисто в заяві на отримання кредиту, що підтверджується: довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів від 05.05.2023 року №2635; наданою АТ КБ «Приватбанк» інформацією щодо зарахування 14.02.2022 року на належну ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_2 ,грошових коштів в сумі 25000,00 гривень. (а.с. 58-59, 40-42, том 1).

18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами, перелік яких зазначено у реєстрі боржників (а.с. 53-57, том 1).

Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло прав вимоги до відповідача ОСОБА_5 за кредитним договором №5538997 в сумі 59450,38 грн, з яких: 25000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 34450,38 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 57зв, том 1).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту, зазначену останньою при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення (а.с. 79, том 1).

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором №5538997 про надання споживчого кредиту від 14.02.2022 року, складає 89300,38 гривень, а саме: 25000,00 гривень - тіло кредиту; 64300,38 гривень відсотки за користування кредитом. (а.с. 29-39зв, том 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Таким чином судом встановлено, що укладений кредитний договір відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 214 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_4 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5538997 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «M767833».

Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 гривень (п. 1.3 кредитного договору). Строк кредиту 357 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів.

Тип процентної ставки фіксована (п. 1.5 кредитного договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1.стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.5.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору знижена процентна ставка 0,697% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 07.03.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.

Знижена процентна ставка 0,95% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п. 1.5.2. кредитного договору).

18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами, перелік яких зазначено у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло прав вимоги до відповідача ОСОБА_5 за кредитним договором №5538997 в сумі 59450,38 грн, з яких: 25000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 34450,38 грн сума заборгованості за відсотками.

Разом з тим, апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, зазначає, що пунктом 1.1 договору факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 року визначено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Пунктом 3.4 договору факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 року визначено, що фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3. цього договору, протягом 5 (п?яти) робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за наступними реквізитами клієнта IBAN НОМЕР_3 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Проте, матеріали справи не містять доказів проведення фінансування за договором факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 року.

Таким чином, позивачем не доведено факту переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна».

За таких обставин, виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять доказів переходу права вимоги за кредитним договором №5538997 від 14 лютого 2022 року до позивача.

Доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову про стягнення боргу, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення боргу.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 3220,80 грн (а.с. 226, том 1), тому з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь відповідачки підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Щодо заяви ОСОБА_2 про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, яка висловлена в апеляційній скарзі, апеляційний суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 26 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС» укладено специфікацію до договору про надання правової допомоги №1010 від 18 січня 2024 року, де зазначено, що на виконання пунктів 1.1, 3.1 договору сторони погодили наступний перелік послуг з надання правової допомоги, їх вартість та порядок розрахунків (а.с. 229, том 1).

Проте, матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги №1010 від 18 січня 2024 року. Тому апеляційному суду не вбачається можливість перевірити узгодженість положень наданої специфікації з положеннями договору про надання правової допомоги №1010 від 18 січня 2024 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення розміру фактичних понесених відповідачкою судових витрат, тому апеляційний суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гасанова Марина Юріївна, задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3220,80 грн.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2025 року.

Судді: