Єдиний унікальний номер 722/1463/25
Номер провадження 2/722/513/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: Ратушенка О.М.

з участю

секретаря: Кушнір І.В.

представника позивача Гуйван Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим від його імені адвокатом Гуйван Наталією Іванівною, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що він та відповідач ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, у яких у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2020 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, неповнолітній син проживає разом з позивачем і перебуває на його вихованні та утриманні. Відповідачка з вказаного періоду не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться його життям та навчанням.

Неповнолітній ОСОБА_4 згідно довідки Грубнянського ліцею Сокирянської міської ради від 12.05.2025 року № 13 навчається в 5 класі.

Згідно характеристики Грубнянського ліцею Сокирянської міської ради від 14.05.2025 року №15 ОСОБА_4 зарекомендував себе як доброзичливий, щирий, енергійний учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Правила поведінки свідомо виконує, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Старається брати участь у заходах класу. ОСОБА_5 виховується в неповній сім`ї: проживає з батьком. Батько завжди цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, реагує на зауваження класного керівника. Виховує сина в атмосфері любові, поваги та взаєморозуміння. Мати, від початку навчання дитини в закладі, жодного разу не з`явилася, на зв`язок з вчителями та адміністрацією закладу не виходила. Вона зовсім не цікавиться шкільним життям та навчанням сина.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.05.2025 року № 366/19-21 комісією при обстеженні встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - син та ОСОБА_6 , 1958 р.н. - мати. ОСОБА_1 самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_4 та забезпечує всім необхідним, а саме: матеріальними засобами, засобами особистої гігієни, лікарськими засобами, продуктами харчування та створює всі необхідні умови для комфортного проживання сина так як мати ОСОБА_4 не бере участі у вихованні сина та не виконує свої материнські обов`язки, вона з ними не проживає.

Згідно довідки-характеристики Грубнянського старостинського округу від 13.05.2025 року №467/19-21/6 виданої ОСОБА_1 , 1982 р.н., він за час проживання в селі Грубна зарекомендував себе з позитивної сторони. В побуті та місцях громадського користування веде себе відмінно. Спиртні напої не вживає. В громадському житті села завжди активно приймає участь. Зі сторони сусідів та жителів села Грубна характеризується як порядна та доброзичлива людина.

В інтересах ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради було подано заяву про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав його колишньої співмешканки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 - 2014 р.н.

За результатами поданої заяви, документів, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї Виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області рішенням від 27.05.2025 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 . Згідно вказаного висновку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 2020 року самостійно утримує та виховує спільного з відповідачкою сина ОСОБА_7 - 2014 р.н.

Під час відвідування сім`ї працівниками Служби у справах дітей було встановлено, що умови проживання задовільні. Для дитини створені місця для відпочинку та навчання. Під час розмови з малолітнім ОСОБА_8 стало відомо, що із матір`ю він не спілкується, вона не відвідує його, не телефонує, не цікавиться його успіхами в школі та його життям. Також комісією встановлено, що батько приділяє належну увагу вихованню сина, турбується про його здоров`я, самостійно утримує його та забезпечує здорове харчування, купує одяг, шкільне приладдя, засоби гігієни та створив умови для його гармонійного розвитку.

Враховуючи викладене представник позивача просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та, з наведених в позові підстав, просила його задовольнити. Окрім цього зазначила, що її довіритель на даний час проходить службу в ЗСУ. Малолітня дитина залишилася проживати разом із своєю бабусею, яка є особою похилого віку та має проблеми із здоров`ям. Фактично малолітній ОСОБА_4 самостійно здійснює догляд за своєю бабусею.

Вона неодноразово намагалася зв`язатися із мамою дитини, однак остання від спілкування відмовляється.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлено про дату і час розгляду справи до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що позивач ОСОБА_1 є її рідним братом. Її племінник - ОСОБА_4 проживав у с. Василівка Дністровського району до першого класу. З першого класу дитина разом із батьком ОСОБА_1 переїхала проживати в с. Грубна Дністровського району. З того часу мама дитини ОСОБА_2 зовсім не цікавиться дитиною, не здійснює за нею догляд, нічого їй не купляє. На даний час дитині все купляє бабуся за кошти, які надходять від батька. Бабуся, з якою проживає дитина, - похилого віку, у неї цукровий діабет, проблеми із серцем та підвищений тиск.

До прикладу, на 1 вересня дитина ходила до школи сама, адже бабуся за станом здоров`я прийти не змогла, а мама дитиною не цікавиться.

В бесіді з малолітнім ОСОБА_8 останній сказав їй, що якщо він хоче поспілкуватися із мамою, він їй телефонує, однак вона йому не телефонує ніколи. Колись мама брала його до себе, однак вдома вона випивала і до не приходили якісь чоловіки. Тоді він телефонував до батька, щоб той його забрав, адже він був голодний.

Їй відомо, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями. Раніше вона вже була заміжньою, у неї є інші діти та онуки.

На запитання адвоката відповіла, що можливо дитина і сумувала би за мамою, якби остання хоч якось нею цікавилась.

За батьком дитина сильно сумує, адже він завжди був із ним.

Допомагати дитині вона не в змозі, адже має свою сім`ю та працює за кордоном.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що її син ОСОБА_1 певний період проживав у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 . Остання ніде не працювала, сім`ю утримував виключно її син. З 2020 року її син та онук ОСОБА_4 переїхали в с. Грубна та проживали із нею. Мама з того часу залишила дитину на батька. До прикладу, 22 серпня у дитини було день народження, мама його не привітала. ОСОБА_2 зловживала алкоголем. Сім`ю завжди утримував її син.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її сина мобілізували до лав ЗСУ. З того часу вона проживає разом з онуком. У неї цукровий діабет, проблеми із тиском та майже втрачений зір. Доглядати за дитиною вона фізично не може.

За життя її син переніс 4 операції, у нього була язва, йому видалили частину кишківника та дві операції на хребті.

Малолітній ОСОБА_4 , в присутності педагога - ОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що наразі він проживає з бабусею. До цього він проживав із татом. Приблизно чотири роки він живе із татом, жити із ним добре. Мама з ним не проживає. Де вона проживає він знає, в іншому селі, однак він до неї не їздить. Чому, відповідати не хоче.

Сьогодні на лінійці мами не було. В школу вона взагалі ніколи не приходила.

Вона не телефонує йому. Якщо він телефонує їй, не факт, що вона підніме слухавку. Він не часто телефонує до неї. З Новим Роком вона його не вітає, на день народження теж.

Їй загалі не цікаво як він живе, вважає що він їй не потрібен.

Хоче жити з татом, вважає що це найкраще для нього.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що вона є класним керівником малолітнього ОСОБА_4 . Матір ОСОБА_8 - ОСОБА_2 вона взагалі не знає, адже ніколи її не бачила.

Всю діяльність по навчанню сина здійснював виключно батько. Відвідував батьківські збори, приймав участь в групі класу. Малолітній ОСОБА_5 дитина проблемна, із складним характером, бешкетник. Єдиний вплив на нього мав батько, який постійно відвідував школу. З тих пір, як його мобілізували до лав ЗСУ, вона спілкується з ним лише за допомогою смс повідомлень.

Щодня дитина приходить до школи і в спілкуванні з нею розповідає, що бабуся хвора, він їй допомагає, ходить в аптеку, прибирає в будинку, готує їсти.

Будь-який зв`язок із законним представником дитини - відсутній. Вона не знає чи дитина пішла до школи, чи вона повернулася додому.

Дитина на маму ображена. Розповідає, що у всіх дітей мама є, а у нього немає. На свято дня матері, яке проводилось у школі він плакав, адже всі діти були із мамами, робили для них вітальні листівки. Бабуся за станом здоров`я прийти не змогла, свою листівку він забрав додому, на святкуванні не залишився.

Вона неодноразово запитувала його за маму, він відповідав, що мамі він не потрібен.

Вплив на дитину має лише вона і його батько.

Вона цікавилась у вчителів початкової школи щодо поведінки матері, їй відповіли що маму малолітнього ОСОБА_4 не знають, адже ніколи її не бачили.

Дирекція школи неодноразово намагалась зв`язатися із ОСОБА_2 , однак остання ніяк не реагувала.

Як педагог вона вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_4 відповідатиме інтересам дитини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідом ОСОБА_1 . Він молодший за неї, тому прожив поряд із нею все життя.

Деякий час він проживав один. Згодом почав проживати із ОСОБА_2 . Проте, приблизно протягом 4-5 років він проживав один, разом із сином та мамою. За цей період ОСОБА_2 в селі була лише одного разу, десь три дні, однак до дитини не навідалася. Її це дуже обурювало, адже вона віруюча людина. Вона спілкувалася із ОСОБА_2 з приводу її відношення до дитини. Остання відповіла, що у неї є свої діти та онуки, а у ОСОБА_7 є тато.

На даний час дитина проживає разом із хворою бабусею. Одного разу бабусю забрала до лікарні швидка медична допомога. Дитина залишилась вдома одна. Нещодавно малолітній ОСОБА_5 розбив телефон, з ним не було зв`язку.

Їй відомо, що ОСОБА_1 оперований багато разів. Це були дуже складні операції на хребті, адже на них вони збирали гроші всім селом.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 є її сусідом. Останній протягом п`яти років живе із сином. Мами немає. Бабуся доглядати за онуком не може в силу похилого віку. Нещодавно вона придбала онукові рюкзак до школи, проте рожевого кольору, для дівчинки. ОСОБА_2 вона не знає, бачила її лише одного разу на хрестинах дитини.

Заслухавши доводи учасників процесу, показання свідків, з`ясувавши думку педагога, малолітньої дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач по справі ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.09.2014 року.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб №353/19-21-6 від 12.05.2025 року, виданої старостою Грубнянського старостинського округу Р. Кривоносовою, разом із ОСОБА_1 , 1982 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син та ОСОБА_6 , 1958 року народження - мати.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.05.2025 року № 366/19-21 комісією в складі: старости Грубнянського старостинського округу Кривоносової Р.М., діловода ОСОБА_14 , землевпорядника ОСОБА_15 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - син та ОСОБА_6 , 1958 р.н. - мати. ОСОБА_1 самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_4 та забезпечує всім необхідним, а саме: матеріальними засобами, засобами особистої гігієни, лікарськими засобами, продуктами харчування та створює всі необхідні умови для комфортного проживання сина так як мати ОСОБА_4 не бере участі у вихованні сина та не виконує свої материнські обов`язки, вона з ними не проживає. ОСОБА_1 тяжко хворіє, переніс безліч операцій.

Згідно довідки, виданої директором Грубнянського ліцею Сокирянської міської ради І. Тарасовою від 12.05.2025 року № 13 малолітній ОСОБА_4 навчається в 5 класі ліцею.

Згідно характеристики, наданої класним керівником ОСОБА_10 та завіреної директором Тарасовою І.П. від 14.05.2025 року №15, ОСОБА_4 зарекомендував себе як доброзичливий, щирий, енергійний учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. На уроках байдужий, буває незібраним та неорганізованим. Конфліктів з однокласниками та вчителями школи не має. Правила поведінки свідомо виконує, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Старається брати участь у заходах класу. ОСОБА_5 виховується в неповній сім`ї: проживає з батьком.

ОСОБА_16 має постійне місце для виконання домашніх завдань, відпочинку. Дитина одягається скромно, але відповідно до сезонів, завжди охайний. Шкільним приладдям забезпечений достатньо; стан речей - задовільний.

Батько завжди цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, реагує на зауваження класного керівника. Виховує сина в атмосфері любові, поваги та взаєморозуміння.

Мати, від початку навчання дитини в закладі, жодного разу не з`явилася, на зв`язок з вчителями та адміністрацією закладу не виходила. Вона зовсім не цікавиться шкільним життям та навчанням сина.

В інтересах ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради було подано заяву про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав його колишньої співмешканки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 - 2014 р.н.

За результатом поданої заяви Виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області рішенням від 27.05.2025 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 .

Згідно вказаного висновку, починаючи з 2020 року малолітній ОСОБА_5 перебуває на утриманні батька, оскільки матір ОСОБА_2 тривалий час не бере участі у вихованні, навчанні та матеріальному утриманні сина.

Під час відвідування сім`ї працівниками Служби у справах дітей було встановлено, що умови проживання задовільні. Для дитини створені місця для відпочинку та навчання. Під час розмови з малолітнім ОСОБА_8 стало відомо, що із матір`ю він не спілкується, вона не відвідує його, не телефонує, не цікавиться його успіхами в школі та його життям.

А також комісією було встановлено, що батько, приділяє належну увагу вихованню сина, турбується про його здоров`я, самостійно утримує його та забезпечує здорове харчування, купує одяг, шкільне приладдя, засоби гігієни та створив умови для його гармонійного розвитку.

На даний час батько дітей перебуває на військовій службі в ЗСУ, малолітній ОСОБА_5 проживає разом з бабусею.

Відповідно до пояснень сусідів мати малолітнього сина ОСОБА_2 з 2020 року з дитиною не проживає, вихованням та утриманням не займається.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при міській раді малолітній ОСОБА_4 повідомив, що бажає проживати біля батька, який його забезпечує всім необхідним. З матір`ю він не пам`ятає коли спілкувався.

ОСОБА_2 ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги: на утримання своєї малолітньої дитини у добровільному порядку, вона не цікавиться його станом здоров`я, вихованням та навчанням, фізичним, моральним та духовним розвитком. Зокрема, вона тривалий час не спілкується та не зустрічається з своїм сином, а також не здійснює будь-яких спроб щодо налагодження з ним родинних відносин, не відвідує разом з ним лікарів під час проведення медичних оглядів та консультацій, не спілкується з учителями, не забирає його зі школи та не бере участі у батьківських зборах.

Враховуючи вищевказане та з метою соціального захисту малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки-характеристики Грубнянського старостинського округу від 13.95.2025 року №467/19-21/6 виданої ОСОБА_1 , 1982 р.н., він за час проживання в селі Грубна зарекомендував себе з позитивної сторони. В побуті та місцях громадського користування веде себе відмінно. Спиртні напої не вживає. В громадському житті села завжди активно приймає участь. Зі сторони сусідів та жителів села Грубна характеризується як порядна та доброзичлива людина.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Аналіз наведеної норми свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Таку правову позицію висловив ВС в справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21) від 26.04.2022 року.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «ілля ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією.

Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми.

Так судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 з 2020 року ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої дитини, не цікавиться її станом здоров`я, вихованням та навчанням, фізичним, моральним та духовним розвитком. Вона тривалий час не спілкується та не зустрічається зі своїм сином, а також не здійснює будь-яких спроб щодо налагодження з ним відносин.

Відповідачка не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання дитиною освіти.

Таким чином суд вважає, що відповідачкою ОСОБА_2 свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні малолітньої дитини є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Враховуючи викладене суд вважає, що дії відповідачки ОСОБА_2 щодо самоусунення від виконання батьківських обов`язків є винними, адже вона свідомо, без жодних поважних причин їх не виконувала.

За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Судом було з`ясовано думку малолітнього ОСОБА_4 який в судовому засіданні зазначив, що мати ОСОБА_2 будь-якої участі в його житті не приймає.

ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

За результатом допиту педагога ОСОБА_10 судом з достовірністю встановлено, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав буде якнайкраще відповідати інтересам малолітнього ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід задовольнити.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вік малолітнього ОСОБА_4 , який потребує необхідного забезпечення, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення його потреб, а також з реальної можливості відповідачки сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останньої суд вважає, що з ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідачки.

Керуючись ст.ст.150, 157, п.2 ч.1 ст.164, ч.ч. 2, 3 ст.166, ст.ст. 180-184 СК України, ст.13, ст.141, ст.ст. 263, 265, 268, 273, ч.1 ст.280, ст.ст. 282, 284, 287-289, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Ратушенко

Повний текст рішення складено 03.09.2025 року