Справа № 296/9937/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2025 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Корольовського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Корольовського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову зазначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову зазначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Однак, звертаючись до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, тобто фактично з вимогою майнового характеру, позивачем всупереч вимог ст.ст.175, 176 ЦПК України у позовній заяві не зазначено ціну позову, яка має бути зазначена виходячи з дійсної вартості нерухомого майна. Також будь яких доказів на підтвердження саме дійсної вартості спірного нерухомого майна на час звернення до суду не надано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність сплати судового збору.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити ціну позову виходячи з вартості майна та сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру виходячи з зазначеної ціни позову на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів.

Крім того, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, у порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві відсутній виклад обставин у частині наявності третіх осіб, на права і обов`язки яких може вплинути рішення, і не зазначено доказів на підтвердження зазначених обставин.

До того ж витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформований станом ще на 23.04.2025.

Також згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.27 ДСТУ 4163-2003 визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставлення нижче реквізиту.

Всупереч зазначених вимог копії документів, які додані до заяви, не засвідчені належним чином.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву відповідно до вимог ЦПК України з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст.175, 176, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Корольовського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. М. Анциборенко