УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О. розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Круганської О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна Інспекція архітектури та містобудування України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Рівненської міської рада про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна Інспекція архітектури та містобудування України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Рівненської міської рада, у якому просять зобов`язати ОСОБА_3 протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили знести самочинно збудовану двохповерхову добудову до незавершеного будівництвом будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :01:042:0336 за адресою: АДРЕСА_1 , розташовану упродовж житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Разом з позовом представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Круганська О.В. подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :01:042:0336 за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням у справі законної сили.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2025 року головуючим суддею визначено суддю Гордійчук І.О.

Заява передана на розгляд судді 15 вересня 2025 року.

Заява про забезпечення позову обґрунтовувана тим, що відповідач ОСОБА_3 самочинно забудовує належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0336 за адресою: АДРЕСА_1 з істотними порушеннями ДБН - порушуючи пожежні та санітарні норми та ігноруючи право позивачів як власників сусіднього житлового будинку, а Управління Державного архітектурно-будівельного контролю не може видати відповідачу припис про заборону самочинного будівництва через відсутність дозволу про проведення позапланової перевірки, тому до закінчення розгляду справи в суді земельна ділянка буде забудована, а позивачі будуть тривалий час обмежені у праві безперешкодного користування належним їм житловим будинком, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст.150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від22.12.2006№ 9«Про практикузастосування судамицивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпеченняпозову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Тому, слід враховувати, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів).

Суд враховує, що стороною позивача до заяви додано Дозвіл на виконання будівельних робіт, з будівництва житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :01:042:0336 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта незавершеного будівництва належний ОСОБА_3 на праві власності незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0336, відсоток готовності незавершеного будівництва 73%.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову представник позивача вказав, що відповідач по справі, який є власником земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок позивачів, продовжує здійснювати самочинне будівництво з істотними порушеннями ДБН - порушуючи пожежні та санітарні норми та ігноруючи право позивачів як власників сусіднього житлового будинку.

Разом з тим, наведені доводи представника позивача необґрунтовані жодними доказами та вказане не може свідчити про те, що дії відповідача є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Крім цього, суд враховує положення ст. 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також не вбачається наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову, а саме: заборонити ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :01:042:0336 і предметом позовної вимоги, про яку вказує заявниця, а саме усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення відповідного об`єкта.

Таким чином, суд приходить до переконання, що викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, яке просить представник позивача, може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Сама тільки наявність спору між сторонами не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову у вказаний позивачами спосіб.

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не доведено співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.153, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Круганської О.В. про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна Інспекція архітектури та містобудування України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Рівненської міської рада про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Гордійчук