ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-2850/12
провадження № 6/753/470/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КОЛЕСНИК О.М.

при секретарі ШАПРАН В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про звернення стягнення на нерухоме майна боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з поданням про звернення стягнення на нерухоме майна боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича перебуває виконавче провадження № 67319258, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2850/12 від 03.10.2012 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 55886,31 долари США.

В ході вчинення виконавчих дій, приватним виконавцем було встановлено, що боржнику належить квартира АДРЕСА_1 . Проте, згідно з інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності за даним об`єктом не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів або іншого рухомого майна для виконання вимог виконавчого листа №2-2850/12 від 03.10.2012 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, для задоволення законних вимог стягувача, приватний виконавець вважає необхідним звернути стягнення на незареєстроване майно боржника.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, при цому надіслав письмові пояснення у яких просив суд подання задовольнити та розгляд справи проводити за його відсутності.

Дослідивши подання приватного виконавця, перевіривши обставини доказами, на які посилається приватний виконавець, суддя приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України, державний або приватний виконавець має право звернутися до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Суддею встановлено, що виконанні в приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича перебуває виконавче провадження № 67319258, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2850/12 від 03.10.2012 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 55886,31 долари США.

Так, Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва керуючись статями 3,4,24,25,26,27 Закону України "Про виконавче провадження", 29.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку рекомендованим листом скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та належного виконання. Даною постановою було зобов`язано боржника подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно, однак декларацію про доходи та майно, боржник приватному виконавцю не надала.

29.10.2021 року виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та направлено боржнику до виконання.

29.10.2021 року керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провалження» виконанем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

29 10.2021 року винесено постанову про арешт майна боржника. Відомості про арешт майна внесено до відповідних реєстрів обтяження рухомого/нерухомого майна.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва 29 10.2021 року, 06.06.2023 року, 03.07.2024 року та 25.02.2025 року винесено постанови про арешт коштів боржника, які скеровано для виконання до банківських установ.

Згідно відповідей з установ банків, у боржника відкриті розрахункові рахунки в установах банків. Кошти у розмірі 617,72 грн. акумульовані на одному рахунку відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», але банк відмовляється списати з рахунку, оскільки це депозитний рахунок. На інших рахунках кошти відсутні.

Згідно відповіді Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (арешт накладений. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Згідно відповіді Акціонерного товариства "Універсал Банк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника прийнято до виконання, виконано.

Згідно відповіді Акціонерного товариства "ОКСІ банк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "ТАСкомбанк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника прийнято до виконання, часткове виконання.

Згідно відповіді Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "Банк Восток" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Львів" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "ОТП БАНК" » від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "Ідея Банк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 29.10.2021 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства "БАНК АВАНГАРД" від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерного товариства «Банк Альянс» від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний» від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерне товариство "АЛЬТБАНК" від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерне товариство "ІНГ Банк Україна" від 06.06.2023 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК" від 04.07.2024 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді Акціонерне товариство "Банк 3/4" від 04.07.2024 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта). З

Згідно відповіді Акціонерне товариство "СКАЙ БАНК" від 03.07.2024 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Згідно відповіді АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" від 04.07.2024 постанову про арешт коштів боржника повернуто без виконання (відсутність рахунків/клієнта).

Крім того, згідно відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник офіційно не працює, пенсію не отримує.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

За інформацією з сайту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржнику акцій (від 5 % і більше) в акціонерних товариствах не належить.

Відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської обл., приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» квартира АДРЕСА_1 належить боржнику ОСОБА_1 згідно договору дарування на квартиру від 17.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С., зареєстрований за №6223.

Згідно відповіді Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -дочка (актовий запис про народження дитини №2795 від 19.08.2009); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка (актовий запис про народження дитини №2610 від 15.09.2017).

В зв`язку з чим, приватний виконавець звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, щодо надання дозволу на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 , право користування якою мають діти.

Листом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації за №101/42-115 від 24.03.2025року, виконавцю роз`яснено, що Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» не передбачено надання дозволу органу опіки та піклування на реалізацію майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, за зверненням приватного виконавця в рамках виконавчого провадження.

Приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , але перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

Крім того, ОСОБА_1 17.11.2021 року особисто з`явилась до приватного виконавця та ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №67319258, про що свідчить її особистий підпис.

Крім того, боржником на рахунок приватного виконавця за період з 26.11.2021 року по 12.05.2025 року самостійно перераховано кошти у розмірі 9 649,36 грн., однак на даний час виконавчий документ боржником не виконано.

Приватним виконавцем, також було скеровано запити в Державної фіскальної служби, Державної податкової служби, Пенсійного фонду України для встановлення наявності у боржника доходу, коштів, на які можливо звернути стягнення, Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головне управління держгеокадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, Регіонального сервісного центру МВС щодо реєстрації майна за боржником.

В ході вчинення виконавчих дій, приватним виконавцем було встановлено, що боржнику належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири, посвідченого 17.11.2005 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. та зареєстрованого за № 6223.

Відповідно до іпотечного договору № 2621/0707/88-075-Z-1 від 19.07.2007 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 6622, дана квартира являється предметом іпотеки та забезпечує виконання боржником грошового зобов`язання.

Проте, згідно з інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності за даним об`єктом не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті. У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 10.02.2020 у справі № 676/1314/19: «Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною першою статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Задовольняючи подання старшого державного виконавця Кам`янець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Волкової О. В. суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_1, разом із тим це право боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, що перешкоджає виконанню судового рішення. Посилання боржника на те, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюються у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна є безпідставними, оскільки державний виконавець в ході проведення виконавчих дій має звернути стягнення на усе майно, що зазначене у виконавчому документі, і порядок звернення стягнення у даному випадку значення немає.».

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 19.01.2022 у справі № 179/110/21: «Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права. Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур. Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.».

Згідно ч. 1, ч. 4 ч. 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено при розгляді справи, приватним виконавцем було вжито всіх передбачених діючим законодавством заходів примусового виконання рішення, однак у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків, які вона має змогу виконати та зобов`язань покладених на неї рішенням суду, останнє досі залишається невиконаним, що у свою чергу має негативні наслідки для стягувача, оскільки реальне виконання рішення суду є однією із засад захисту прав людини в цілому.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про звернення стягнення на нерухоме майна боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 101,9 кв.м.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.