БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/890/24
Провадження № 2/497/739/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Георгієва А.В.,

за участю: представника позивача - прокурора Карапірі О.М.,

представника позивача - Курцеби Н.І.,

розглянувши в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загальною користування великоваговим транспортним засобом,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 року заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення нарахованої плати за проїзд великоваговим транспортом автомобільними дорогами загального користування в сумі 42637,77 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 20.09.2020 року посадовими особами державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на 382 км. а/д М-07 Ковель-Коростень проведено габаритно ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп-платформа марки "TAD Classic 24-2, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , який здійснивав перевезення вантажу - комбайну зернозбиральної марки John deere 9770STS, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником даного автомобіля є ОСОБА_1 . Габаритно-ваговим контролем зафiксовано, що перевезення вантажів здійснюються з перевищенням вагових обмежень, а саме осьового навантаження на одиничну вісь становить 14,4 т. при допустимих 11 т., дозвіл який дає право на проїзд із перевищенням допустимих вагових параметрів відсутній. За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено акт проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №244259, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №036611 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0016873, якими зафіксовано порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення автотранспортним засобом марки RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп-платформа марки "TAD Classic 24-2, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажу із перевищенням вагових обмежень. При цьому, перевезення здійснювалося без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України, за відсутності ТТН та інших визначених законодавством документів на вантаж. Головним спеціалістом проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 1278,72 євро, що в перерахунку на офіційний курс гривні станом на 20.09.2020 року складає 42637,77 грн.

У судовому засіданні представник позивача - прокурор Болградської окружної прокуратури Карапіря О.М. просила позов задовольнити, стягнути з відповідача в дохід держави 42637грн., та на користь прокуратури - сплачений судовий збір. Зазначила, що дійсно було перевищення габаритного навантаження. Було запропоновано відповідачу добровільно сплатити, але він не сплатив, тому позивач був змушений звернутися до суду.

Щодо строків позовної давності.

З листа Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області від 28.11.2023 №15700/5.4.1/14-23 вбачається, що Укртрансбезпека не зверталася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 1278,72 євро, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, відтак просить органи прокуратури подати позов про стягнення вказаної суми коштів. Ккрім цього, Державна служба України з безпеки на транспорті листом від 15.01.2024 №667/5.4.2/15-24 повідомила, що не вживала заходів, спрямованих на відшкодування збитків, завданих державі, тому просить органи прокуратури вжити заходів представницького характеру. Таким чином, Луцькій окружній прокуратурі Волинської області стало відомо про наявні порушення законодавства з листа Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області від 28.11.2023, а позовна заява скерована до суду 11.04.2024 тобто в межах загального строку позовної давності.

Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Водночас, 03.06.2025 офіційно опубліковано Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» (далі - Закон № 4434-ІХ), яким п. 19 цього розділу виключено. Вказані зміни набувають чинності 04.09.2025, тобто через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Зупинення строку позовної давності було прямо передбачено п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у редакції, чинній з 30.01.2024.

Крім того, у період з 17.03.2022 по 30.01.2024 під час дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжувалися на строк його дії. Аналогічні положення закріплено у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, які були чинними з 02.04.2020 по 01.07.2023 та передбачали, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУШ-19), строки, визначені ст. ст. 257,258, 362, 559,681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжувалися на строк дії такого карантину. За час дії норм п.п.12,19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України Верховним Судом сформовано правові висновки щодо їх застосування. Зокрема, у постанові від 30.01.2024 у справі № 904/3153/22 (904/4344/22) Верховний Суд вказав, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)», який набрав чинності 02.04.2020, передбачає, що моментом, з якого продовжується позовна давність, є запровадження карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, тобто з 12.03.2020. Тому в разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатися пропущеною, а суд не має підстав для застосування ст. 267 Цивільного кодексу України (наслідки спливу позовної давності).

Крім того, Постановою від 25.10.2024 у справі №922/5064/23 Верховний Суд зазначив, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на ЗО діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У подальшому дію воєнного стану було неодноразово продовжено, він триває і досі. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено нормою, за якою перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом,зупиняється на строк дії воєнного стану. При цьому ухвалою Об`єднаної палати ВС від 10.04.2025 прийнято до розгляду справу №911/1913/23 з метою вирішення питання щодо правильного застосування положень п.п.12,19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України до спеціальних строків давності, визначених іншими законодавчими актами, окрім Цивільного кодексу України. З Таким чином, згідно з вимогами п.п.12,19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у випадку, коли строк позовної давності почав перебіг та не сплив станом на 12.03.2020, цей строк вважається таким, що не пропущений, оскільки він був продовженим, а надалі зупиненим. Положеннями ч.3ст.263 ЦК України передбачено, що від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. За таких обставин з 04.09.2025, після набрання чинності Законом №4434-IX, перебіг строку позовної давності продовжиться в межах визначеного законодавством строку, з урахуванням періоду часу, який сплив від моменту початку його перебігу до моменту зупинення. Таким чином, Луцькою окружною прокуратурою Волинської області у вказаній справі не пропущений строк позовної давності.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті Курцеба Н.І. - брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, позов підтримала, також зазначила, що у вказаній справі не пропущений строк позовної давності.

Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не з`явився, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Вислухавши учасників справи, дослідивши надані суду докази та вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Положеннями ст.33 ЗУ "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно положень ч.3 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 24 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ від 20.01.2001за №30, - маса вантажу і навантаження на осі не повинні перевищувати параметрів, визначених технічною характеристикою транспортного засобу, який перевозить негабаритний вантаж.

Крім того, відповідно до п.31.1Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/ або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. В разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Пунктом 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Згідно положень ч.6ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, зараховується до державного дорожнього фонду.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку від 11.09.2020 №011955 головними спеціалістами ВДК і НБТ управління Укртрансбезпеки у Волинській області 20.09.2020 року на 382 км автодороги М-07 Ковель-Коростень проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп-платформа марки "TAD Classic 24-2, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . За результатами проведеного габаритно-вагового контролю 16.09.2020 складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №244259, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №036611 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0016873 від 16.09.2020 року. При здійсненні габаритно-вагового контролю використовувалися ваги пересувні автомобільні типу CHEKLDE FREEWEIGH №008215, відповідність яких нормативним вимогам посвідчено свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №34-0012275, дійсним до 01.07.2021 року.

Габаритно-ваговим контролем зафіксовано, що повна маса автомобіля марки RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп-платформа марки "TAD Classic 24-2, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював перевезення вантажу, становила 36,45т,осьові навантаження 7,0т./14,4т. при нормально допустимих и 11т/11т., тобто навантаження на одиничну вісь становило 14,4тон при допустимих 11 тон. За кермом даного транспорту перебував водій відповідач ОСОБА_1 , який автомобілем перевозився вантаж з м.Ковель (Волинська область) в м.Коростень(Житомирська область) 382км. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серіїСХН 823081 автомобіль "RENAULT MAGNUM" реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп-платформа марки "TAD Classic 24-2", реєстраційний номер НОМЕР_2 на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідно до п.22.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 за №1306 (в редакції, що діяла на момент проведення габаритно-вагового контролю), дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами у разі фактичної маси автомобіля понад 40т, навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєнні осі понад 16 т та на строєні осі понад 22 т.

Таким чином, перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням навантаження на одиночну вісь на 30,9%. При цьому перевезення здійснювалося без товарно-транспортної накладної та без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України, що передбачено ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Враховуючи виявлені порушення згідно акту №0021535 від 20.02.2019, головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 1278,72 євро. Розрахунок здійснено відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм пункту 31-1, затвердженої постановою КМУ №879 від 27.06.2007).

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Станом на 20.02.2019 еквіваленнт 357,84євро за офіційним курсом гривні на офіційному сайті Національного банку України становив 10982 грн.

Про необхідність внесення 42637,77грн. за проїзд відповідачу управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області направлено лист від 24.03.2021 за №21002/22.1/24-21, але оплата не надходила. В ході судового засідання з розгляду заяви про скасування судового рішення відповідач суду пояснив, що не проживає за адресою реєстрації, тому листи не отримаував, але це не свідчить, що йому таке повідомлення не направлялося; щодо отримання кореспонденції за своєю поштовою адресою, кожна особа несе власну відповідальність згідно чинного законодавства.

Згідно положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи надані документи та норми права, які регулюють спірні відносини, суд вважає, що саме відповідач ОСОБА_1 є особою, яка заподіяла та повинна відшкодувати матеріальні збитки державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Оскільки порушення інтересів держави у даній справі підтверджене належними доказами, то звернення прокурора з позовом до суду є обґрунтованим згідно з ч.4 ст.56 ЦПК України та ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог, підлягає також стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури як платника судового збору, судові витрати в розмірі 2422,4гривні .

На підставі ст.ст.22,1166 ЦК України, керуючись ст.ст.81,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загальною користування великоваговим транспортним засобом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 ) - на користь держави (ГУК у Волинській обл./ м.Луцьк/22160100, , рахунок (IBAN) UA0003550, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: 22160100), - плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, - в розмірі 42637 (сорок дві тисячі шістсот тридцять сім) гривень 77копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури, (ідентифікаційний код юридичної особи - 02909915) понесені судові витрати - в розмірі сплаченого судового збору - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено18.07.2025 року.

Суддя А.В. Кравцова