Провадження №2/748/1297/25
Єдиний унікальний № 748/2686/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Левковичі Чернігівського району Чернігівської області в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Тетяна Володимирівна, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на житловий будинок та встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду з позовом до Територіальної громади села Левковичі Чернігівського району Чернігівської області в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, у якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому, а саме: на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Левковичі Чернігівського району Чернігівської області; на 1/2 частину в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Левковичі Чернігівського району Чернігівської області, котра, в свою чергу, успадкувала 1/6 частину будинку після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Левковичі Чернігівського району Чернігівської області; на 1/3 частину як за колишнім членом колгоспного двору. Також, з метою створення ОСОБА_1 , умов для оформлення спадкових прав, встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0190241 виданий 23 жовтня 1996 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №430 від 20 вересня 1996 року на ім`я « ОСОБА_7 » належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , спадщину після його смерті, як спадкоємці за законом першої черги, фактично прийняли його дружина, мати позивача ОСОБА_6 та донька, позивач ОСОБА_1 , оскільки проживали та були зареєстровані разом з померлим спадкодавцем на день його смерті. Спадкова справа до майна померлого не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_6 після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець за законом першої черги, прийняла її донька, позивач по справі, яка своєчасно звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В., інші спадкоємці, треті особи по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовились. У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок, який входить до складу спадщини, було зареєстровано лише за головою колгоспного двору ОСОБА_5 та не підтверджується факт належності правовстановлюючого документа Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0190241, оскільки в ньому невірно зазначено прізвище власника сертифіката « ОСОБА_8 » замість вірного « ОСОБА_9 », нотаріус не змогла видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. В позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право, тому виникла необхідність звернутися до суду.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кравченко В.В. у судове засідання не з`явились, надали заяви, у якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади села Левковичі Чернігівського району Чернігівської області в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Тетяна Володимирівна у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явились, про дату та час повідомлені належним чином.

Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про їх права та взаємовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 1999 року Левковицькою сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

На день своєї смерті ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною - ОСОБА_6 , 1945 року народження та дочкою - ОСОБА_1 , 1982 року народження, що підтверджується довідкою Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №17-05-01-21/18 від 17 січня 2024 року (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до перенумерації №50), який в цілому належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01 жовтня 1990 року (виданого як голові колгоспного двору) (а.с. 23), а також право на земельну частку (пай), площею 3,90 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), котрий перебував в колективній власності в КСП ім. Комка, яке було розташовано на території села Левковичі Чернігівського району Чернігівської області, що належало померлому на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0190241 виданого 23 жовтня 1996 року на підставі рішення Чернігівської районної держаної адміністрації №430 від 20 вересня 1996 року (а.с. 44).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не відкривалась (а.с. 70).

Всю спадщину в рівних частинах, як спадкоємці за законом першої черги прийняла його дружина - ОСОБА_6 та дочка, позивач - ОСОБА_1 як такі, що проживали та були зареєстровані разом з померлим спадкодавцем на день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 21 липня 2022 року виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №197.

За повідомленням приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В., 06 грудня 2022 року була відкрита спадкова справа № 350/2022 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця ОСОБА_1 , донька померлої ОСОБА_3 , сини померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надали заяви про відмову від прийняття спадщини. 07 липня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,3820 в межах згідно з планом, кадастровий номер :02:000:0462, розташовану на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,2710 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :06:000:1462 розташовану на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 2,7969 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :09:000:0462, розташовану на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (з матеріалів спадкової справи).

Родинні зв`язки між позивачем та померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_10 підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 20), свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 21).

Довідкою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області №416/02-14 від 26 червня 2025 року, позивачу, як спадкоємцю за законом першої черги після смерті матері - ОСОБА_6 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на вказаний житловий будинок, який входить до складу спадщини, було зареєстровано лише за головою колгоспного двору - ОСОБА_5 . Крім того, з вказаної довідки також вбачається, що наданими заявником документами не підтверджується факт належності правовстановлюючого документа - Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0190241, саме померлому спадкодавцю - ОСОБА_5 , оскільки в ньому невірно зазначено прізвище власника сертифіката - « ОСОБА_8 » замість вірного « ОСОБА_9 » (матеріали спадкової справи).

Свідоцтво про право особистої власності від 01 жовтня 1990 року було видано на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_5 , як голови колгоспного двору. (а.с 23).

Згідно з інформаційною довідкою КП «Чернігівське РБТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області №287 від 16 серпня 2024 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (бувш. буд.50), в цілому належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 01 жовтня 1990 року (а.с. 24).

Як вбачається з довідки КП «Чернігівське РБТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області №487 від 16 серпня 2024 року, що станом на 01 січня 2013 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право власності від 01 жовтня 1990 року.

У відповідності до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №17-05-01-21/105 від 04 березня 2024 року, станом на 15 квітня 1991 рік в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали наступні особи: ОСОБА_5 - голова домогосподарства, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (а.с. 38).

Тобто, станом на 15 квітня 1991 року господарство відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», де ОСОБА_5 був головою господарства, а ОСОБА_6 та ОСОБА_1 членами колгоспного двору, які мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 мали рівне право на майно колишнього колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тобто по 1/3 частині кожен.

Після смерті ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 як спадкоємці за законом першої черги фактично прийняли в рівних частинах по 1/6 частині домоволодіння, збільшивши свої частки до 1/2 ( 1/3 + 1/6), проте не оформили своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_6 , всю спадщину, як спадкоємець за законом першої черги прийняла позивач ОСОБА_1 , набувши в цілому право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.( 1/2 +1/2)

Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено 14 серпня 2024 року (а.с. 26-28).

Відповідно до виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Майнова оцінка плюс» на замовлення позивача звіту про оцінку на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, вбачається, що його інвентаризаційна вартість складає 48 333 грн. (а.с. 39).

Окрім того, мається розбіжність, а саме невідповідність написання прізвища у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_5 » яка виникла, під час оформлення та видачі Сертифікату на право на земельну частку (пай) та унеможливлює подальше оформлення позивачем своїх спадкових прав після смерті батька на його земельну частку (пай), в тому числі і по спадковій трансмісії.

Факт належності Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0190241 від 23 жовтня 1996 року, на земельну частку площею 3,90 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), котрий перебував в колективній власності в КСП ім. Комка, яке було розташовано на території села Левковичі Чернігівського району Чернігівської області, саме ОСОБА_5 , підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в ред.2004 р.) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 12 вказаної Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, виходячи з наведеного, оскільки позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок не визначена частка кожного на даний будинок, так як дане домоволодіння відносилося до господарства «колгоспний двір», тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на спірне домоволодіння.

Відповідно до п. 4.12 глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі «Порядок»): свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; п. 4.15 глави 10 Розділу II «Порядку» передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на майно, щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Факт належності правовстановлюючого документа - Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0190241 від 23 жовтня 1996 року саме ОСОБА_5 породжує для позивача відповідні юридичні наслідки у вигляді можливості отримання у приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Т.В. відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), тобто оформлення своїх спадкових прав у позасудовому порядку.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та встановити факт належності правовстановлюючого документа - Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0190241 від 23 жовтня 1996 року саме ОСОБА_5 з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 123, ЦК УРСР, ст.ст. 16, 328, 392. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 1,4,5, 12, 13,23, 84, 175-177, 293, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому, що складається з 1/6 частини в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/2 частини в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частину у майні колишнього колгоспного двору.

З метою створення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , умов для оформлення спадкових прав, встановити що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0190241 виданий 23 жовтня 1996 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №430 від 20 вересня 1996 року на ім`я « ОСОБА_7 » належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.