Єдиний унікальний номер 448/349/25
Провадження № 2/448/310/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
17.09.2025 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу за позовом
відповідача ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи не з`явилися,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача
1. Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся із позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023 в розмірі 96 625 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1295433 шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10 000 грн.
3. 24.07.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2407-24, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023 року.
4. Згідно Договору факторингу, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первісними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за даним договором факторингу, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023.
5. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024 № 2407-24, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 96 625 грн., з якої: 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 86 625 грн. - сума заборгованості за відсотками.
6. Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» посилаючись на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість в розмірі 96 625 грн., яку просить стягнути в судовому порядку.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи
7. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, при цьому зазначила, що проти заочного рішення не заперечує.
9. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
10. Ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
11. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 16.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
12. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
13. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
14. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом
15. Судом встановлено, що 15.11.2023 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №1295433. Після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір про надання фінансового кредиту, ОСОБА_1 погодився з умовами договору та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» направило йому через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор С503 на номер телефону відповідача НОМЕР_1 , чим він прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення договору.
16. Таким чином 15.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1295433 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначенму статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
17. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10 000 грн. строком на 360 днів. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту.
19. 24.07.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2407-24, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023 року.
20. Згідно Договору факторингу, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первісними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за даним договором факторингу, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023.
21. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024 № 2407-24, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 96 625 грн., з якої: 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 86 625 грн. - сума заборгованості за відсотками.
22. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023 в розмірі 96 625 грн. 00 коп.
V. Застосоване Судом законодавство
23. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
24. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
25. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони з належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами Договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
26. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
27. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
28. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
29. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
30. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
31. Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
32. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
33. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
34. Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.
35. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
36. Згідно ч. 1 ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
37. Відповідно до ч. 1 ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
VI. Висновки Суду
38. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 96 625 (дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.
39. Відповідач не надав суду доказів повернення кредитних коштів позивачу або первісному кредитору, доказів відсутності заборгованості за укладеному кредитному договорі.
40. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
41. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
42. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
43. Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023 в розмірі 96 625 (дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.
VІІ. Судові витрати
44. Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
45. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
46. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
47. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією №244 від 20.02.2025 року.
48. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1295433 від 15.11.2023 в розмірі 96 625 (дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
7. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
9. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
10. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
11. Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
12. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
13. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
14. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складений 17.09.2025.
Суддя Світлана ГІРЯК