Справа № 174/385/25
п/с 2/174/274/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (далі ТОВ «Процент»), звернулося до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 625,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн., строком на 365 днів (до 05.01.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «ТАСКОМБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних).

Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.03.2025 року становить: - 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 45 625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 06.01.2024 року по 05.01.2025 року.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі.

Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, просив зменьшити нараховані проценти та витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4706-2926-1, відповідно до умов якого, товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Кредитний договір підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 517483. Також, ОСОБА_1 підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 517483 додаток № 1 до кредитного договору № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року), додаток № 2 до кредитного договору № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року (інформаційне повідомлення) та додаток № 3 до кредитного договору № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року (а.с. 12-15).

Кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн. були відправлені відповідачу 06.01.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «ТАСКОМБАНК» згідно копії довідки про успішний переказ ТОВ «ФК «Елаєнс» від 18.03.2025 року (а.с. 16).

Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року встановлено, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 19.03.2025 року становить 50 625,00 грн., а саме: 5 000,00 грн. просрочена заборгованість за сумою кредиту; 45 625,00 грн. - прострочена заборгованість за несплаченим процентом за користування кредитом (а.с. 17-19).

Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua встановлено наступні відомості щодо анкети-заяви на кредит № 47787, створеної 04.01.2024 року, в якій зазначено: сума кредиту 5 000 грн. у валюті: української гривні; строк кредиту: 365 днів; процентна ставка становить 2,5% за кожен день строку користування кредитом; річна процентна ставка становить 912,5% (а.с. 20).

Відповідно до витягу з інформаційно телекомунікаційної системи https://procent.com.ua, виданого ТОВ «ФК «Процент», для укладення електронного кредитного договору сторони вчинили дії щодо укладення кредитного договору № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Процент» (а.с. 21).

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «ФК «Процент» передбачені умови надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом (а.с. 22-26).

АТ «ТАСКОМБАНК» на виконання ухвали суду повідомило, що ОСОБА_1 кредитна картка № НОМЕР_1 не випускалася (а.с. 57).

В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 року Справа № 904/1352/24 вказано, що після відкриття провадження у справі припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника (а.с. 84-90).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2025 року закритто провадження у справі про неплатоспроможність, яка набрала законної сили 15.04.2025 року.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19.

Враховуючи заяву відповідача про часткове визнання позову, пропри відомості надані АТ «ТАСКОМБАНК» про те, що ОСОБА_1 кредитна картка № НОМЕР_1 не випускалася, суд вважає, що між сторонами укладено кредитний договір, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника.

Однак, враховуючи те, що в період з 18.04.2024 року по 15.04.2025 року припинялось нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника, тому суд вважає за необхідне відмовити у стягненні відсотків за користування кредитом заявлених до стягнення з відповідача за період з 18.04.2024 року по 05.01.2025 року.

Суд вважає за неохідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 5 000 грн. (тіло кредиту), але при цьому стягнення відсотків нарахованих за період з 06.01.2024 року до 17.04.2024 року в сумі 12 750,00 грн. не є співрозмірною сумі кредиту 5 000,00 грн., що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобовязань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за кредитним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів.

А тому суд дійшов висновку, що позовна заява позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 10 000,00 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн. (а.с. 1), але у зв`язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути судовий збір пропорційно до заловоленої частини позовних вимог в сумі 478,50 грн. згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Згідно з положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

03.06.2024 року ТОВ «ФК «Процент» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025 року до договору позивачу були надані правові (юридичні) послуги по підготовці позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «ФК «Процент» та згідно з витягом з реєстру №1, зокрема по ОСОБА_1 вартістю 10 000,00 грн. Представником позивача надано платіжну інструкцію від 28.02.2025 року про оплату за надання юридичних послуг по договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 року (а.с. 32-36).

У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за надану правничу допомогу в сумі 1 975,30 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», , заборгованість за кредитним договором № 4706-2926-1 від 06.01.2024 року станом на 19.03.2025 року у розмірі 10 000,00 грн., яка складається з: - 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 5 000,00 грн. - заборгованість за процентами.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», , судовий збір у розмірі 478,50 грн. та 1 975,30 грн. витрат на правничу допомогу.

В іншій частині віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2025 року.

Суддя І.А.Ілюшик