Справа № 507/981/25
Провадження № 2/507/367/2025
Номер рядка звіту 9
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" вересня 2025 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сироти Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 в 2010 році передала йому приміщення складу-гаражу по АДРЕСА_1 , яке складається з однієї будівлі літера «А» в плані. Вказане приміщення вона отримала в якості майнового паю при розпаюванні майна КСП «Куйбишева». Він провів поточний ремонт даного приміщення та почав використовувати його у власних цілях як складське приміщення. Зареєструвати право власності на вказану будівлю ОСОБА_2 не змогла, так як сертифікат про право на майновий май не має жодних атрибутів печатки та підпису уповноваженої особи. На даний момент селищна рада вимагає від нього зареєструвати вказане майно та сплатити податки за вказане майно. Він набув вказане майно добросовісно, відкрито користується даним приміщенням на протязі більше 10 років, проводить поточні ремонти, зберігає його від руйнації, охороняє та використовує як складське приміщення, тому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю: на приміщення складу-гаражу по АДРЕСА_1 , яке складається з однієї будівлі літера «А» в плані.
Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю і просив задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, заперечень не надала, надала суду заяву про визнання позовних вимог.
Третя особа: Зеленогірська селищна рада Подільського району Одеської області відзиву на позовну заяву не надала, була повідомлена про день., яас та місце слухання справи належним чином (а.с. 46)
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 24 липня 2025 року прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що приміщення складу-гаражу по АДРЕСА_1 не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12).
З довідки Ясенівського старостинського округу № 3 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області № 12/3-20-145 від 30 квітня 2025 року видно, що будівля складу-гаражу по АДРЕСА_1 знаходиться в користуванні ОСОБА_1 з 2010 року по теперішній час (а.с. 13).
З технічного паспорту на приміщення складу-гаражу по АДРЕСА_1 видно, що воно складається з будівлі складу, яка позначена на плані літерою «А» (а.с. 16-20).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необгрунтований та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).
Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.
Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.
Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
Зазначене узгоджується з роз`ясненнями, наданим судам у пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
В судовому засіданні встановлено, що приміщення складу-гаражу по АДРЕСА_1 належало КСП «Куйбишева» та входило до пайового фонду. В своїй позовній заяві позивач вказує, що вказане приміщення було передане ОСОБА_2 в рахунок майнового паю, а вона в свою чергу передала вказане майно йому. Однак, будь-яких належних доказів отримання ОСОБА_2 зазначеного приміщення складу-гаражу в рахунок майнового паю при розпаюванні майна КСП «Куйбишева» суду не надано. Надане суду свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-XVI № 003972 на ім`я ОСОБА_2 судом не може бути прийняте до уваги, так як воно оформлене неналежним чином, а саме не скріплене печаткою, не містить підпису голови.
Позивачу відомо про власника нерухомого майна, вона ним користується з дозволу власника, що виключає можливість визнання за нею права власності на вказане майно за набувальною давністю.
Сам факт користування складом-гаражем, утримання його в належному стані, проведення ремонтів у будівлі не може бути безумовною підставою для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
За набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.
Саме по собі користування жилим приміщенням не може бути підставою для виникнення у позивача права власності на нього за набувальною давністю, оскільки позивач не заволодів майном, а отримав його у користування на підставі визначеної законом процедури, застосування статті 344 ЦК України до спірних правовідносин неможливе (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2021 року, справа № 206/1759/20).
Позов про визнання права власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2020 року, справа N 552/1354/18).
Тому, з задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю належить відмовити повністю.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити понесені судові витрати за сторонами.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 344, 392 ЦК України, ст.ст. 81, 140, 145 ЗК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Вужиловський О.В.