Справа № 454/3538/21 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження № 22-з/811/233/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
УХВАЛА

18 вересня 2025 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І., Савуляка Р.В. від розгляду цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2025 року та додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галина Іванівна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу, який укладений у процедурі проведення електронних торгів, свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановила:

15.09.2025 року позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву за вх.№16288/25 про відвід суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І., Савуляка Р.В. від розгляду даної справи на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

В обґрунтування заявленого відводу заявник покликався на те, що в іншій справі №454/662/19 у спорі, який стосувався того ж майна (приміщень по АДРЕСА_1 ), колегія суддів у даному складі суду ухвалила рішення, яким скасувала рішення суду першої інстанції про задоволення його ( ОСОБА_1 ) позову про витребування майна з незаконного володіння. Додає, що під час розгляду справи №454/662/19 судді упереджено до нього ставились, у зв`язку з чим він заявляв суддям відвід, який, на його переконання, безпідставно не був задоволений, а також звертався із скаргами на суддів до Вищої ради правосуддя, Генеральної прокуратури та Служби безпеки України. Вважає, що наведене свідчить про обґрунтованість його сумніву в об`єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року заявлений суддям Мікуш Ю.Р., Приколоті Т.І. та Савуляку Р.В. відвід визнано необґрунтованим, вирішення питання про відвід суддів передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеного у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого суддям відводу визначено суддю судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України також передбачено вирішення судом питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суддя дійшла наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що доводи про упередженість та необ`єктивність суддів у розгляді даної справи є вираженням суб`єктивної думки заявника, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, і зводяться до незгоди заявника з рішеннями суддів в іншій справі, що, в силу вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді у розумінні пункту 5 частини першої статті 36 цього Кодексу, суддя доходить висновку про те, що у задоволенні заявленого суддям відводу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суддя

постановила:

у задоволенні заявленого ОСОБА_1 відводу суддям Мікуш Ю.Р., Приколоті Т.І., Савуляку Р.В. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.М. Бойко