Справа № 587/2864/25
У Х В А Л А
21 серпня 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської районної державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна..
Позивача в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, направила письмову заяву про розгляд справи без її участі.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
У суді встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 16.05.2003 року ОСОБА_1 , набув права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 . (а.с.5-10)
При зверненні до Центру надання адміністративних послуг було з`ясовано, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт.
Але, відповідно до договору дарування житлового будинку позивач ОСОБА_1 , набув права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , саме 16.05.2003 року, тобто при прийняття в дар ніяких обтяжень на будинок не було. Обтяження були зареєстровані в реєстрі речового права 26.04.2008 року, коли вже позивач був власником будинку. Обтяження яке виникло в 26.05.1992 року, стосувалося ОСОБА_2 ,
Відповідно до вище вказаного договору дарування 07.07.2003 року,, дарувальником виступав ОСОБА_3 , який в свою чергу володів будинком на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.1992 року.
Відповідно обтяження на будинок було накладено Сумською районною державною нотаріальною конторою, 26.04.2008 року, яка на час реєстрації арешту мала на це повноваження.
Відповідно до постанови нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори, від 10.06.2025 року в знятті арешту на будинок було відмовлено та з`ясовано що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування жилого будинку, посвідченого 16 травня 2003 року за реєстровим №1974 приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Висєканцевою Т.С.
За інформацію та документами, що знаходяться на зберіганні в Сумській районній державній нотаріальній конторі, а також відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що заборону відчуження житлового будинку за адресою: « АДРЕСА_1 », було накладено за реєстровим №4 головою виконавчого комітету Верхньосироватської сільської Ради народних депутатів Сумського району Сумської області ОСОБА_4 на підставі статті 54 Закону УРСР «Про державний нотаріат» (що діяв на час вчинення нотаріальної дії) на підставі повідомлення правління колгоспу «Маяк» про продаж будинку « АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 з розстроченням витати грошей на 10 років в сумі 18 358 руб.» (вихідний №3 від 30.03.1992).
Правилами статті 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту). нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна. Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна.
Кредитором за наявними документами був колгосп «Маяк» Сумського району Сумської області, який виступав Продавцем за Договором купівлі-продажу з умовами розстрочення платежу.
Таким чином, законодавством визначено, що суб`єктом, який має звертатися до нотаріуса та подавати необхідні документи, для вчинення такої нотаріальної дії, як зняття заборони відчуження житлового будинку, - є кредитор. В конкретному випадку - це колгосп «Маяк» Сумського району.
Кредитор за Договором купівлі-продажу з умовами розстрочення платежу (або його правонаступники) до нотаріуса не звертався, повідомлень та документів від нього, що підтверджували б виконання, припинення, розірвання, визнання недійсним договору купівлі-продажу з умовами розстрочення платежу не було надано.
Отже, на даний час немає в наявності, а ні колгоспу «Маяк», а ні громадянина ОСОБА_2 які не мають жодного відношення до мого будинку.
Отже, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд та зняти заборону на відчуження належного йому нерухомого майна в установленому законом порядку.
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
В постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі N 563/1265/14-ц, від 16 березня 2021 року справа №476/112/19 (які за суб`єктним складом та фактичними обставинами схожі), зроблено правовий висновок про те, що Верховним Судом також враховано, що в результаті вчинення дій з примусової реалізації майна позивачів щодо нього виникли певні права у інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження, відповідно виник спір про право цивільне щодо такого майна, що підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Враховуючи правові підстави позову, те, що предметом позову є скасування арешту з майна власника майна, який не може вільно розпоряджатися своїм майном, вбачається наявність спору про захист права власності, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації прав: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом.
Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме ст. 27, визначені підстави для державної реєстрації прав. Зокрема, серед таких підстав виокремлюють:
судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;
судове рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.
Ст. 316,317,319 ЦК України регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а, ст.321 ЦК України, - що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А, відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Відповідно до п. 1.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус накладає заборону щодо відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину, в зв`язку з яким накладається заборона.
Згідно п. 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду.
Враховуючи те, що позивач через наявне обтяження на нерухоме майно немає можливості реалізувати свої права щодо нерухомого майна в інший спосіб, крім судового захисту, враховуючи те, що позика сплачена , суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.
Керуючись ст.13, 81, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354,355 ЦПК України, ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко