Справа № 286/241/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

із секретарем Максимець О. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду та просить по уточнюючій позовній заяві встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також внести до актового запису про народження №6, складеного 21.08.2018 виконавчим комітетом Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області відносно ОСОБА_5 наступні зміни, а саме: в графі «батько» зазначити « ОСОБА_3 », уродженець та мешканець с. Прилуки Овруцького району Житомирської області, громадянин України, мотивуючи тим, що вона ОСОБА_1 спільно проживала без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року. Їхнє проживання було в м. Коростень. Під час їхнього проживання у неї народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Запис про народження дитини був зроблений з її слів, батьком вказаний ОСОБА_5 . Ім`я та по батькові батька дитини були вказані як у ОСОБА_3 , так як він є фактичним біологічним батьком.

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 .

Сповіщенням №4 від 06.01.2025 було повідомлено про те, що її цивільний чоловік 30.12.2024 зник безвісти при виконанні завдань по недопущенню просування противника поблизу населеного пункту Надія Сватівського району Луганської області.

ОСОБА_3 визнавав своє батьківство щодо сина, хоч документально це не оформив. Він постійно проживав з ними, вони вели спільне господарство протягом тривалого періоду 9 років. Крім того, як він приїздив у відпустку, то завжди проживав у них. Вони разом їздили до відповідачки в гості. Останнього його приїзду, в жовтні 2024 року, вони ще зробили декілька фотографій ОСОБА_6 із сином.

Встановлення факту батьківства їй необхідно для оформлення частини грошового утримання, яке мав ОСОБА_3 , на сина.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 26.03.2025 було залучено до участі у справі Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, та виключено Овруцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з числа третіх осіб.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених у позові. При цьому, пояснила, що вони проживали разом з ОСОБА_3 з 2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина син ОСОБА_7 . Вони знімали квартиру в м. Коростені, там жили і працювали до 2023 року. ОСОБА_6 пішов воювати добровільно. В неї є старша донька, яка записана на неї, тому і сина записали на її прізвище. В них у планах було розписатися і записати дитину на ОСОБА_6 , але не встигли.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечує. Також зазначила, що вона знає, що ОСОБА_8 - це її внучок, вона їздила до нього на народження, на святкування одного року. Вони всі приїздили до неї сім`єю, а вона їздила до них. У неї було два сини. Один з них загинув, захищаючи Батьківщину, а ОСОБА_6 пропав безвісти. Крім онука в неї нікого не залишилося. З ОСОБА_9 вони поговорили, що треба оформити батьківство належним чином, щоб дитина мала пільги. Тому вона просить позов задовольнити.

Представником третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) надано пояснення щодо позову, в якому останній просить справу слухати у їх відсутність. При цьому, просить врахувати при постановленні рішення, що в резолютивній частині мають міститися всі відомості необхідні для реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану: прізвище, ім`я, по батькові батька, число, місяць і рік народження, громадянство, номер актового запису про народження, коли та яким органом вчинено, а також які саме зміни необхідно внести у графи актового запису стосовно дитини: прізвище, по батькові.

Представником третьої особи Міністерства оборони України надано заяву, в якій викладені письмові пояснення щодо справи, зміст яких він просить врахувати при ухваленні судового рішення, зокрема щодо обов`язку доказування певних обставин.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, врахувавши письмові пояснення третіх осіб, та перевіривши і дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В ст. 1 Конституції України законодавець закріпив, що Україна є правовою державою.

Відповідно до Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3); права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55).

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

У ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Статтею 51 Конституції України, ч.ч.2-3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

В ч. 8 ст. 7 СК України законодавець закріпив, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) та від 01.05.2024 у справі №758/7604/23 (провадження № 61-4326св24) зроблено висновок щодо застосування ст. 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18).

В постанові №576/2871/23 від 16.04.2025 Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час судового засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 . Його матір`ю є ОСОБА_2 , тобто відповідач (а. с. 7).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.08.2018 вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 (позивач) (а. с.6).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 06.05.2021 відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 8).

Сповіщенням сім`ї №4 ІНФОРМАЦІЯ_3 за №45 від 06.01.2025 було сповіщено ОСОБА_2 , тобто відповідача, про те, що її син - солдат ОСОБА_3 , 1983 року народження, відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 30.12.2024 поблизу населеного пункту Надія Сватівського району Луганської області (а. с. 13).

З листа управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) №20670/30-2025 від 10.06.2025 «Про інформування» вбачається, що у розпорядженні Управління (Секретаріату Уповноваженого) наявна інформація про факт зникнення безвісти за особливих обставин військовослужбовця Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак на даний час відсутня інформація про його місцезнаходження, загибель чи виявлення тіла (останків).

Одночасно інформують, що відомості до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин внесені на підставі листа Головного слідчого управління Національної поліції України. 10.01.2025 слідчим відділенням ВП №1 (м. Овруч) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області розпочато кримінальне провадження №0000020 за ч. 11 ст. 115 КК України по факту безвісного зникнення військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості щодо розшуку ОСОБА_3 внесено до обліку інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» із зазначенням відмітки про зникнення безвісти за особливих обставин та заведено відповідну оперативно-розшукову справу.

Лист відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області № від 28.05.2025 також свідчить, що до відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо зникнення безвісти її сина ОСОБА_3 , яка зареєстрована в єдиному обліку заяв і повідомлень громадян за №178 від 09.01.2025.

Відомості за даним зверненням було внесено до ЄРДР №0000020 від 09.01.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України, досудове розслідування в якому триває (а. с. 64).

Факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , який зник безвісти 30.12.2024, є батьком ОСОБА_4 , підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_7 - це син ОСОБА_12 , вони дуже любили один одного, любить ОСОБА_7 і бабусю. Коли ОСОБА_13 приїздив у відпустку, в жовтні, то до неї вони також приїздили. ОСОБА_13 з ОСОБА_9 збиралися одружуватися, думали оформлять УБД і буде весілля. 10 років десь вони жили в м. Коростені на зйомній квартирі. Діма дуже хотів записати сина на себе.

Свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_13 і ОСОБА_14 жили разом, знімали квартиру в м. Коростень. Трохт жили спочатку в селі, коли ОСОБА_15 , донці ОСОБА_9 , було роки 3. ОСОБА_16 вони як сім`я, близько 10 років. Матвію 6 років. ОСОБА_6 визнавав себе батьком ОСОБА_7 . До ОСОБА_17 також добре відносився. Вона знає, що була розмова про те, що ОСОБА_13 мав прийти у відпустку і записати дитину на себе. ОСОБА_13 з сином часто гралися на подвір`ї, він йому телефонував, привозив подарунки (залізну дорогу, машини, телефон).

Вказаний факт підтверджується також і фотографіями, оглянутими в ході судового засідання.

Таким чином, у суду відсутні будь-які підстави не довіряти поясненням сторін, показанням свідків та письмовим доказам, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими і в своїй сукупності з достовірністю підтверджують спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до зачаття дитини; визнання ОСОБА_3 свого батьківства та спільне утримання дитини при житті до часу зникнення безвісти, та відповідно підтверджують походження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від ОСОБА_3 , який зник безвісти 30.12.2024 поблизу населеного пункту Надія Сватівського району Луганської області, а тому суд приходить до висновку, що факт батьківства, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 30.12.2024 поблизу населеного пункту Надія Сватівського району Луганської області, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доведеним.

Встановлення факту батьківства необхідно позивачеві для оформлення грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, що передбачено постановою Кабінету Міністрів Украхни від 30 листопада 2016 р. № 884.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

В ст. 134 СК України законодавець закріпив, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно підлягають внесенню зміни до актового запису №6 від 21.08.2018 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був складений виконавчим комітетом Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, зазнакчивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, максимально враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилуки Овруцького району Житомирської області, який зник безвісти 30.12.2024 поблизу населеного пункту Надія Сватівського району Луганської області, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису складеного виконавчим комітетом Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 21 серпня 2018 року за № 6, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вказавши в графі «Батько» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України. В решті залишити без змін.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 15.08.2025.