Справа № 486/374/25
РІШЕННЯ

іменем України

"08" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Південноукраїнська міська рада Миколаївської області, Орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

в лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначав, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 , відповідно до ордера № 15, виданого 05 вересня 2007 року виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області. В даній квартирі також зареєстровані його сестра - ОСОБА_3 , її чоловік - ОСОБА_2 , та їх син - ОСОБА_4 . Проте, відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 2017 року (виїхали на постійне місце проживання до російської федерації), будь-якого зв`язку з житловим приміщенням не мають.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

10 березня 2025 року обумовлена справа в порядку п.2 ч.1 ст. 31 ЦПК України надійшла для розгляду до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2025 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, на електронну адресу суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнали.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Південноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Представник третьої особи без самостійних вимог - Органу опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, 05 вересня 2007 року виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради виданий ордер № 15 на житлову площу в гуртожитку АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 29 квітня 2009 року № 116 «Про зміну статусу будинку АДРЕСА_4 , змінено статус будинку АДРЕСА_5 народів з «гуртожитку» на «житловий будинок» (осях 9-18, ряд А-Д»).

З матеріалів справи також вбачається, що змінено нумерацію приміщень з «кімнати № НОМЕР_2» на «квартира АДРЕСА_6 ».

Вказане житло, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради від 04 грудня 2009 року, належить територіальній громаді в особі Южноукраїнської міської ради на праві комунальної власності.

Відомості про приватизацію вищезазначеної квартири відсутні.

З довідки від 24 лютого 2023 року Центру надання адміністративних послуг м. Південноукраїнськ вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання наступних осіб: ОСОБА_1 з 26 квітня 2010 року (квартиронаймач), ОСОБА_3 з 28 лютого 2014 року (сестра), ОСОБА_4 з 13 серпня 2015 року (племінник), ОСОБА_2 з 4 листопада 2015 року (чоловік сестри).

Згідно з актами про непроживання від 04 лютого 2025 року, 18 лютого 2025 року, складеними Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Європейська будинок 6» під час проведення обстеження квартири АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2017 року за вказаною адресою не проживають, проживають на території російської федерації. Вказаний факт підтвердили сусіди: ОСОБА_5 (квартира АДРЕСА_7 ), ОСОБА_6 (квартира АДРЕСА_8 ).

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло.

Згідно зі ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ст. 29 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК України установлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, згідно з частинами першою, другою якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів. Суд має всебічно перевірити доводи сторін щодо поважності причин відсутності такої особи у жилому приміщенні понад зазначені у статті 71 ЖК України строки (постанова Верховного Суду від 26 вересня 2024 року в справі № 183/271/22).

Вичерпного переліку поважних причин відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів (постанов Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 182/6536/13).

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2024 року в справі № 404/9215/19 зазначено, що «у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо)».

Як було зазначено вище, позивач надав докази, які свідчать про те, що відповідачі з 2017 року у спірному приміщенні не проживають. Доказів поважності причин відсутності (непроживання) останніх за вказаною адресою, а також ставлення ними до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, матеріали справи не містять. Разом з тим, у матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_4 про визнання заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

За такого, враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 206, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Південноукраїнська міська рада Миколаївської області, Орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування картирою № НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_9 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Лузан