УХВАЛА

05 серпня2025 року

м. Київ

справа № 178/2336/23

провадження № 61-9233ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе», яка подана адвокатом Шпаком Володимиром Івановичем, на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вишневе» про розірвання договору оренди землі, припинення права оренди, скасування державної реєстрації права оренди та стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Вишневе», в якому просили розірвати договір оренди землі, припинити право оренди, скасувати державну реєстрацію права оренди та стягнути заборгованість по орендній платі в розмірі 12 818,67 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 березня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Вишневе» укладений договір оренди земельної ділянки № 67-В, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, загальною площею 11,2100 га, в тому числі ріллі 11,2100 га, кадастровий номер :01:001:0034, строком на 15 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер орендодавець за договором - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Про перехід права власності за спадкуванням позивачі повідомляли відповідача.

Однак відповідач, будучи обізнаний про те, що орендодавець - ОСОБА_3 , помер, і позивачі як спадкоємці стали власниками орендованої земельної ділянки, з 2020 року і по сьогоднішній день не сплачує орендну плату за договором. Відповідач систематично не сплачує оренду плату за Договором і має заборгованість за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, що в сукупності складає 12 818,67 грн. На вимоги про сплату заборгованості і розірвання договору відповідач не реагує.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано достроково договір оренди земельної ділянки № 67-В, укладений 03 березня 2014 року між ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Вишневе» щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0034, площею 11,2100 га., що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Аульська селищна рада.

Припинено право оренди ТОВ «Агрофірма «Вишневе» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0034, (площею 11,2100 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Аульська селищна рада), яке зареєстроване у Криничанському РУЮ Дніпропетровської області, про що в Книзі записів договорів оренди землі вчинено запис 17 червня 2014 року № 23129369.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0034, (площею 11,2100 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Аульська селищна рада), яке зареєстроване у Криничанському РУЮ Дніпропетровської області, про що в Книзі записів договорів оренди землі вчинено запис 17 червня 2014 року № 23129369.

Стягнено з ТОВ «Агрофірма «Вишневе» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 67-В від 03 березня 2014 року у розмірі 12 818,67 грн.

Додатковим рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року заяву представника позивачів ОСОБА_4 про відшкодування витрат на правову допомогу - задоволено частково. Стягнено з ТОВ «Агрофірма «Вишневе» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн, у решті заявлених вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року та додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року залишено без змін.

18 липня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» ТОВ «Агрофірма «Вишневе»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані рішення повністю, матеріали цивільної справи направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі № 10- р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про розірвання договору оренди землі, припинення права оренди, скасування державної реєстрації права оренди та стягнення заборгованість з орендної плати в розмірі 12 818,67 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Справа № 178/2336/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе» на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі № 178/2336/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко