Провадження №2/389/564/25
У Х В А Л А

18 серпня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 27 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №6.

Вимоги обґрунтувні тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 27 січня 2015 року. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки поступово погіршились, спроби налагодили відносини ні до чого не привели. У зв`язку з небажанням відповідача знайти порозуміння у сімейних стосунках, через різні особистості у питанні сприйняття спільного сімейного життя вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву, в якій просив надати йому строк на примирення з дружиною у зв`язку з тим, що він не бажає розлучатися з нею так як сильно кохає й не може без неї жити.

Від позивача надійшла заява, в якій вона категорично заперечувала проти надання строку на примирення, посилаючись на застосування відповідачем стосовно неї насильства, що зафіксовано поліцією.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30 травня 2019 року.

З урахуванням викладеного, а також тих обставин, що позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, те що подружні відносини між ними припинено, неповнолітніх дітей вони не мають, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 240, 253,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строк на примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова