Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1089/25
Провадження № 2/945/1218/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2025 року АТ «А-БАНК» (далі - позивач) через свого представника Шкапенка Олександра Віталійовича в системі «Електронний суд» звернулось до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2025 року цивільна справа розподілена та передана головуючому судді (судді-доповідачу) Павленко І.В.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2025 року позовну заяву АТ «А-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, оскільки позов подано без додержання вимог ст. 177 ЦПК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2025 року вказаний позов прийнято до розгляду, у цивільній справі відкрито провадження. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі № 945/1089/25 двічі була направлена відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останньої рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 44, 48).

Відповідно до поштового конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким відповідачу було скеровано копію ухвали та копію позовної заяви, не вручений та повернувся на адресу суду 04 серпня 2025 року з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою»; крім того, конверт містить також відмітку про те, що «померла» (а. с. 49).

05 серпня 2025 року за Вих. № 945/1089/25/23883/2025 Миколаївським районним судом Миколаївської області направлено запит до Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо надання Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 14 серпня 2025 року, що надійшов на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області 25 серпня 2025 року, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 49 роки у м. Миколаєві Миколаївської області, актовий запис № 1235, складений 09 жовтня 2024 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 53-55).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що цивільна справа підлягає закриттю з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2025 року АТ «А-БАНК» звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 41 346,81 гривень.

Після відкриття провадження у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_1 померла.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Приписами ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За змістом правового висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження №61-33766сво18) та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження №14-35цс20) на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20) Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та після відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка до відкриття провадження у справі судом померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, то провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Отже цивільна правоздатність відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України, припинилась ще 08 жовтня 2024 року, тобто до звернення позивача до суду із вказаним позовом , тому відсутні підстави для визначення кола спадкоємців після смерті відповідача, а відтак провадження у цивільній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Частиною 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Крім цього, в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Сплата судового збору за позовною заявою АТ «А-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підтверджується копією платіжного доручення № 339 від 28.05.2025 року на суму 2 422,00 гривень, призначення платежу: *101;14360080; Суд. збір, за поз. АТ «А-Банк» (до , ОСОБА_1 ), Миколаївський районний суд Миколаївської області (а. с. 27).

За вказаних обставин сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі № 945/1089/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦЕНТ-БАНК», , судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, сплачений згідно платіжного доручення № 339 від 28.05.2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя І.В. Павленко