УХВАЛА

07 серпня 2025 року

місто Київ

справа № 947/4699/24

провадження № 61-8780ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2025 року.

Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки направлена до Верховного Суду через систему електронний суд 03 серпня 2025 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі та до скарги додано клопотання про визнання причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду поважними та поновлення пропущеного строку.

Вказує, що облік тридцятиденного строку на касаційне оскарження розпочався з робочого дня, наступного за днем відправлення судового рішення, а саме 09 червня 2025 року, оскільки ухвали апеляційного суду надійшли до електронного суду 07 червня 2025 року о 13:53 годині, тобто в суботу, що відповідає положенню частині шостій статті 272 ЦПК України.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, ОСОБА_1 визнає, що такий строк пропущено на 25 днів після закінчення тридцятиденного строку на оскарження з дня отримання (09 червня 2025 року) ухвал Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, проте просить не вважати такі дії зловживанням процесуальними правами, недбалістю, легковажністю, байдужістю, неорганізованістю тощо, адже його дії навпаки свідчать про добросовісність процесуальної поведінки, оскільки заявник не втрачає інтерес до справи.

Посилається на об`єктивні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки заявник оскаржує п`ять ухвал апеляційного суду, винесених 05 червня 2025 року в межах однієї справи, що створило надмірне навантаження у складані відповідної кількості касаційних скарг, при цьому, заявник не має відповідної фахової підготовки.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 вважає, що пропуск ним строку на оскарження ухвали суду апеляційної інстанцій від 05 червня 2025 року обумовлено особливими і непереборними обставинами.

Проаналізувавши матеріали, що надійшли, Верховний Суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в якості причини пропуску строку на касаційне оскарження, не є поважними, наведені ОСОБА_1 доводи не підтверджують об`єктивну неможливість оскарження судового рішення апеляційного суду в межах строку, визначеного законом з часу отримання його копії заявником

Враховуючи, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містять обґрунтованих доводів та міркувань із доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду, касаційну скаргу слід залишити без руху.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 25 серпня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара