Справа № 740/3105/13-ц
Провадження № 6/740/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Дударця Д.В. за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині подання старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисенка О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисенка О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що в Ніжинському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №76605398:

1) ВП № 39365297 з примусового виконання виконавчого листа № 2/740/984/13, виданого 13.08.2013 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2013 і продовжуючи до повноліття дитини;

2) ВП № 5458413 з примусового виконання виконавчого листа № 2/740/903/17, виданого 18.08.2017 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 (тридять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

14.08.2013 та 07.09.2017 державним виконавцем відкрито виконавчі провадження: №39365297, № 54584130.

20.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 76605398.

У добровільному порядку аліменти боржник ОСОБА_1 не сплачує, у зв`язку з чим станом на 01.08.205 сума боргу зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 39365297 становить 145 167 гривень 60 копійок, а у межах виконавчого провадження № 54584130 263 916 гривень 98 копійок, при цьому загальна сума штрафу згідно з пунктом 3 частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» становить 132 907 гривень 59 копійок, місце перебування ОСОБА_1 невідоме, на неодноразові виклики державного виконавця останній не реагує, а здійснити його привід на підставі ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року не виявилося можливим, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 боржник не проживає. На підставі наведеного, виконавець просив оголосити розшук боржника ОСОБА_1 .

Представник Ніжинського відділу державної виконавчої служби Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, у поданні просив розгляд справи проводити у його відсутність та подання задовольнити.

Розгляд подання відповідно до положень статті 438 ЦПК України здійснювався без повідомлення ОСОБА_1 .

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частинами 2-4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Положеннями частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час розгляду подання з долучених до нього матеріалів зведеного виконавчого провадження №76605398 було встановлено, що виконавцем вживалися заходи щодо примусового виконання рішення суду. Зокрема, 10.12.2021, 21.01.2021 та 22.11.2024 державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на божника.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року у справі №740/1609/17 задоволено подання старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про привід боржника ОСОБА_1 .

Згідно з повідомленням Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області №15072/124/45-2025 від 20.06.2025 здійснити привід боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не виявилося можливим, оскільки останній за зазначеною адресою не проживає.

Як вбачається з актів державного виконавця від 08.11.2024, 19.12.2024, 23.04.2025, 27.06.2025 та 28.07.2025, при виході за адресою реєстрації боржника по АДРЕСА_1 встановлено, що зі слів сусідів божник за зазначеною адресою відсутній.

За інформацією, наданою Державною установою «Хролівський виправний центр (№140) 30.12.2024 №14/9/1-515, ОСОБА_1 26.07.2024 звільнений із установи та вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунків заборгованості по аліментах: у виконавчому провадженні ВП №39365297 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.08.2025 становить 145 167,60 грн; у виконавчому провадженні ВП №54584130 - 236 916,98 грн.

Подання та долучені до нього матеріали свідчать про те, що державним виконавцем вживалися відповідні заходи щодо виконання рішення суду та встановлення місця перебування боржника, однак такі заходи позитивних результатів не дали, а тому виконавець звернувся з поданням до суду.

Отже, аналізуючи викладене вище, суд вважає обґрунтованими доводи державного виконавця щодо того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а без оголошення розшуку боржника належне виконання рішення є фактично неможливим, тому дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись статтями 260, 353, 438 ЦПК України, статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисенка О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити у розшук боржника у зведеному виконавчому провадженні № 76605398 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ