Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 Справа №607/9659/25 Провадження №2/607/3234/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката Войнарського А. Й.,

відповідача ОСОБА_2 ,

його представника, адвокатки Сампари Н. М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Войнарський А. Й., звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи стягнення з подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2025 року по справі № 607/24568/24 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 133.

У вказаному шлюбі були народжені діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 постійно знаходиться із малолітніми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вимушена орендувати житло, оскільки дійти згоди з відповідачем щодо спільного проживання за місцем реєстрації не вдалося.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач ОСОБА_2 матеріально не допомагає ОСОБА_1 по утриманню дітей, участі у їх вихованні не приймає. Позивачка забезпечує синам належні умови для їх проживання та виховання, харчування, сплачує витрати на придбання одягу, лікування, витрат на навчання, відвідування гуртків. Для всього цього необхідно мати значні кошти, однак ОСОБА_1 сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Водночас проживання дітей з одним із батьків не звільняє іншого від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дітей, піклуватися про них та матеріально забезпечувати.

Ухвалою судді від 16 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишено без руху.

На виконання ухвали суду від 16 травня 2025 року представником позивачки ОСОБА_1 -адвокатом Войнарським А. Й. 21 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків із доручення витягів з реєстру територіальної громади щодо зареєстрованого місця проживання дітей.

Ухвалою судді від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі № 607/9659/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

11 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , який, в інтересах відповідача, подала адвокатка Сампара Н. М. Вказана заява по суті обґрунтована тим, що твердження позивачки щодо відсутності будь-якої допомоги не відповідає дійсності оскільки: 21 травня 2025 року ОСОБА_2 сплатив аліменти на утримання дітей в розмірі 1 500,00 грн; 27 травня 2025 року сплатив 1 000,00 грн; 03 червня 2025 року сплатив 2 000,00 грн. Окрім аліментів, батько водить дітей в кінотеатр, здійснює покупки одягу, взуття, канцелярського приладдя, продуктів харчування, побутових речей, що тягне додаткові витрати.

Згідно довідки від 09 червня 2025 року № 06/2025-1, ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю ВІКТОРІЯТРАНС з 31 серпня 2023 року. Дохід за період з 01 січня 2025 року по 31 травня 2025 року становить 24 500,00 грн. Щодо задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку ОСОБА_2 , він не заперечує, проте просить стягувати аліменти з моменту винесення рішення суду, оскільки в травні, червні 2025 року, аліменти сплачені в добровільному порядку, без рішення суду.

Малолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , у вівторок та середу, щотижня, та інші дні тижня, коли батько не їде в рейс. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, зокрема договору оренди житлового приміщення від 10 вересня 2024 року, позивачка має лише право в майбутньому на проживання синів з нею. Реального підтвердження проживання дітей з мамою - немає. Представник ОСОБА_1 зазначає, що остання змушена орендувати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане не відповідає дійсності та спростовується копією довідки Голови правління ОСББ «КУПЧИНСЬКОГО» від 15 квітня 2025 року № 95, відповідно до якої ОСОБА_2 проживає разом із сім`єю - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Жодні перешкоди у проживанні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не чиняться, доказів зворотного не надано.

Також відповідачем повідомлено про понесені судові витрати у розмірі 10 000,00 грн.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить суд задовольнити позов частково, а саме: стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з винесення рішення суду та до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Войнарський А. Й. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. ОСОБА_1 підтвердила факт перерахунку коштів на утримання дітей, придбання для синів взуття та одягу, квитків на концерт.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокатка Сампара Н. М. у судову засіданні не заперечили стосовно стягнення аліментів на спільних синів сторін у визначеній позивачкою частці, однак просили проводити таке стягнення з моменту винесення судом рішення, а не з моменту подання позову, адже відповідач добровільно ніс витрати по утриманню дітей, про що є докази.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 листопада 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/24568/24 від 17 січня 2025 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 133 було розірвано. Дане рішення суду набрало законної сили 18 лютого 2025 року.

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_7 договір оренди житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , строком на десять місяців, з 10 вересня 2024 року по 10 липня 2025 року із щомісячною орендною платою у сумі 14 000,00 грн. В інших умовах цього договору сторонами обумовлено, що спільно з орендарем проживатимуть її два сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Голови правління ОСББ «КУПЧИНСЬКОГО» від 15 квітня 2025 року № 95, ОСОБА_2 проживає разом із сім`єю ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Відомості щодо місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , також стверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 10076935/28-03 від 23 квітня 2021 року, яка видана Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради стосовно ОСОБА_1 ; витягами з реєстру Тернопільської територіальної громади щодо ОСОБА_4 № 2025/006604614, сформований 20 травня 2025 року, № 2025/003494940, сформований 14 березня 2025 року; щодо ОСОБА_3 № 2025/006604690, сформований 20 травня 2025 року, № 2025/003494941, сформований 14 березня 2025 року; щодо ОСОБА_2 № 2025/003495120, сформований 14 березня 2025 року.

Відповідно до довідки ТОВ «ВІКТОРІЯТРАНС» за вих. № 06/2025-1 від 09 червня 2025 року, дохід водія ОСОБА_2 за період з 01 січня 2025 року по 31 травня 2025 року склав 24 500,00 грн.

Також відповідачем надані чеки та квитанції щодо перерахунку коштів позивачці 03 червня 2025 року на суму 2 000,00 грн, 27 травня 2025 року на суму 1 000,00 грн, 21 травня 2025 року на суму 1 500,00 грн, 17 травня 2025 року на суму 250,00 грн, а також ним неслися витрати на шкільні потреби, про що є переказ на картку на суму 502,51 грн, придбавалися квитки на концерт на суму 2 262,00 грн. У лютому-березні 2025 року ОСОБА_2 ніс витрати на придбання одягу та взуття для дітей, згідно наданих ним квитанції та чеків до відзиву, що сторонами не заперечується.

За встановлених обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Суд встановив, що у колишнього подружжя, яке має статус сторін у цій справі, народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю, не за місцем їх реєстрації, а в орендованому житлі. Позивачка забезпечує синів всім необхідним, оскільки відповідач надає матеріальне допомогу на забезпечення дітей не регулярно, що вбачається із наданих ним платіжних документів. Водночас ОСОБА_2 є працездатним та має постійне місце роботи, а відтак може забезпечувати своїх дітей матеріально на достатньому рівні, що ним визнається у відзиві, адже відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у частці, яка заявлена позивачкою.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільних дітей, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 01 липня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд звертає увагу, що сторони визнали надходження від відповідача на картковий рахунок позивачки коштів на утримання дітей у травні та червні 2025 року, що описано вище, а тому суд приймає до уваги це та стягує аліменти на користь ОСОБА_8 з 01 липня 2025 року, а не з дня звернення з позовом до суду 12 травня 2025 року.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Також суд звертає увагу, що не обмежує стягнення аліментів на дітей сторін десятьма прожитковими мінімумами на дітей відповідного віку, що узгоджується із змістом ч. 5 ст. 183 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 352355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статями 180184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 01 липня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 211,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О. Герчаківська