Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2643/25
Номер провадження2/711/1534/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
11 серпня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника позивача адвоката Клименка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,
31 березня 2025 року ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги, за період з 01.09.2023 до 31.10.2024, в сумі 6002,10 грн та судові витрати.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Алєксєєвою І.Ю.
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, відповідач була споживачем житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , які надавались їй ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2021, укладеного між управителем ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» та ОСОБА_1
22.09.2022 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 було створено ОСББ «Зірка Дніпра».
Протоколом від 26.12.2022 загальних зборів співвласників будинку «Зірка Дніпра», що відбулися 16.12.2022, було прийнято рішення (питання порядку денного №2) про здійснення самостійного утримання, експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 01.03.2023.
25 липня 2023 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , на яких було прийнято рішення про передачу функції управління вказаним багатоквартирним будинком управителю та призначено управителем ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця».
На виконання рішень, прийнятих співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , між управителем ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» та співвласниками цього багатоквартирного будинку, від імені яких діяла уповноважена особа ОСОБА_2 , укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 18.08.2023.
З огляду на викладене позивач у мотивувальній частині позовної заяви робить висновок, що 18.08.2023 фактично було змінено форму управління будинком, оскільки управителем на законних підставах стало ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця».
Крім того позивач у позові зазначає, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 18.08.2023 є колективним та обов`язковим для всіх співвласників багатоквартирного будинку, оскільки його зміст, умови, а також спосіб укладення були затвердженні рішенням більшості співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із цим, позивач робить висновок, що умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 18.08.2023 розповсюджуються на всіх співвласників вказаного багатоквартирного будинку, в тому числі на відповідача ОСОБА_1 як на власника квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку.
Відповідно до розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 заборгувала позивачу, за період з 01.09.2023 до 31.10.2024, за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 6002,10 грн, які і просить позивач стягнути з відповідача. Крім того ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 3028 грн та витрати на правову допомогу.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 00 хв 14 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Судове засідання 14 травня 2025 року не відбулося у зв`язку із замінуванням приміщення Будинку правосуддя (а.с.66). Розгляд справи був відкладений до 11 год 30 хв 06 червня 2025 року.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 розгляд був відкладений до 14 год 10 хв 15 липня 2025 року (а.с.76).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.07.2025 розгляд був відкладений до 11 год 00 хв 06 серпня 2025 року (а.с.108).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 06.08.2025 о 11 год 00 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку із цим 06 серпня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
06 серпня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 09 год 10 хв 11 серпня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену під час вступного слова, дійшов таких висновків.
Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).
Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право створює презумпцію належності цього права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації.
01 березня 2021 року між ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» як управителем та ОСОБА_1 як співвласником багатоквартирного будинку був укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до п.1 якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (а.с.9-11).
Із протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , що були проведені 16.12.2022, суд встановив, що до порядку денного зборів було включене, зокрема питання про затвердження форми управління багатоквартирним будинком, за результатами розгляду якого було прийняте рішення розірвати з 01.03.2023 всі договори, укладені співвласниками будинку з виконавцем послуги з утримання будинку та прибудинкової території ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця», а також уповноважено голову правління ОСББ «Зірка Дніпра» повідомити ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» про прийняте загальними зборами ОСББ «Зірка Дніпра» рішення та отримати документацію на будинок (а.с.12-14).
Також у судовому засіданні, що відбулося 06.08.2025, суд безпосередньо дослідив протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , від 25.07.2023, справжність підписів у якому голови та секретаря загальних зборів були засвідчені приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лук`яновою Т.І. Зокрема, із означеного письмового доказу суд встановив, що до порядку денного зборів було включене, зокрема питання про затвердження форми управління багатоквартирним будинком та визначення управителя, за результатами розгляду якого було прийняте рішення про передачу функції управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , управителю та призначити управителем ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця». Крім того, загальні збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , затвердили договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» в редакції згідно додатку 3 до протоколу та обрано уповноважену особу від співвласників багатоквартирного будинку для підписання договору з управителем, а саме ОСОБА_2 (а.с.15-16).
Із договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18.08.2023 суд встановив, що цей правочин укладений між ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» в особі Білоніг Н.В. та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , від імені яких діє ОСОБА_2 на підставі рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , від 25.07.2023 (далі Договір).
Предметом Договору сторони визначили, що є обов`язок управителя надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та обов`язок співвласників оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору (п.1 Договору).
Пунктом 6 Договору визначено, що кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителю надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором.
Ціна послуги з управління (тариф) становить 5,50 грн (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна в розмірі 62% від ціни послуги з управління (тарифу) відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору (п.10 Договору).
Пунктом 11 Договору передбачено, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі виставленого управителем до співвласника рахунку на оплату послуг з управління. Коригування ціни послуги з управління (тарифу) у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків та зборів, соціальний норматив, встановлений державою для послуги з управління будинком, рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифу) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси, - може застосовуватись управителем в односторонньому порядку. Коригування підлягають лише складові витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), що сприятиме забезпеченню економічної обгрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів на послуги. Інформація про коригування ціни послуги з управління будинком доводиться до відома співвласників будинку шляхом розміщення відповідної інформації у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку на дошках оголошень та/або на офіційному сайті управителя (у разі його наявності).
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та укладається на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік (п.30,31 Договору, а с.17-19).
Із довідки №5 від 01.03.2025, що підготовлена ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця», суд встановив, що ОСОБА_1 , за період з 01.09.2023 до 31.10.2024, має заборгованість зі сплати послуги з управління у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 в розмірі 6002,10 грн. Крім того з означеного письмового доказу суд встановив, що у період часу з вересня 2023 року до червня 2024 року позивачем нараховувалась вартість означеної послуги відповідачу в сумі 407,55 грн, а у період часу з липня 2024 року до жовтня 2024 року включно в сумі 481,65 грн (а.с.20).
Таким чином, між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідача оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються, зокрема, нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі Закон №2189), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII (далі Закон №417), Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 №2866-ІІІ (далі Закон №2866).
Надаючи оцінку, встановленим у судовому засіданні обставинам спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, якою встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулюються Законом №417.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону №417, співвласники зобов`язані, зокрема, виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною 2 ст. 7 Закону №417 передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону №417, витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону №2189, до житлових послуг відноситься послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: 1) забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; 2) купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; 3) поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 4) інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону №2189, споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2189, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За змістом положень Закону №2189, житлові послуги у багатоквартирних будинках надаються споживачам управителем багатоквартирного будинку.
Статтею 12 Закону №2866 передбачено, що за рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.
Частинами 1,6 ст. 13 Закону №2866 передбачено, якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Аналіз означених норм законодавства свідчить, що у випадку коли утримання та експлуатація багатоквартирного будинку за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем. За своїми функціональними повноваженнями управитель має право вживати заходів для забезпечення реконструкції, реставрації, капітального ремонту приміщень або їх частин багатоквартирного будинку.
З огляду на обставини спірних правовідносин судом встановлено, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідач має власну квартиру загальною площею 74,1 кв.м., здійснюється управителем, яким є ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця».
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем невиконане прострочене грошове зобов`язання зі сплати вартості наданої послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , що утворилось за період нарахування відповідних платежів, а саме: з вересня 2023 року до жовтня 2024 року включно, оскільки їх сплата відповідачем не здійснювалась.
Проте суд не погоджується із сумою заборгованості, яку просить позивач стягнути з відповідача на підставі довідки №5 від 01.03.2025 за період з 01.07. до 31.10.2024 (а.с.20), з огляду на таке.
Як вбачається з п.10 Договору, ціна послуги з управління (тариф) становить 5,50 грн (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (а.с.18).
Водночас із п.3 договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2020 у взаємозв`язку з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2025, загальна площа квартири АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 , становить 74,1 кв.м.
У зв`язку з цим, вартість послуги з управління багатоквартирним будинком для відповідача ОСОБА_1 має складати 407,55 грн/місяць (5,50 грн х 74,1 = 407,55 грн). Проте в період часу з липня до жовтня 2024 року включно вартість означеної послуги позивачем нараховуються в розмірі 481,65 грн, тобто з призми вартості 1 кв.м. на рівні 6,50 грн (481,65 грн / 74,1 = 6,50 грн).
Пунктом 11 Договору передбачено, що коригування ціни послуги з управління (тарифу) у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків та зборів, соціальний норматив, встановлений державою для послуги з управління будинком, рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифу) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси, - може застосовуватись управителем в односторонньому порядку. Інформація про коригування ціни послуги з управління будинком доводиться до відома співвласників будинку шляхом розміщення відповідної інформації у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку на дошках оголошень та/або на офіційному сайті управителя (у разі його наявності).
Частинами 1-3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1,2 ст.76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте всупереч означеним нормам процесуального права позивач не надав суду належного і допустимого доказу тому юридичному факту, що, починаючи з липня 2024 року, ціна послуги з управління (тариф) збільшилася з 5,50 грн до 6,50 грн. Зокрема, суду не надано ані управлінського рішення позивача про збільшення в односторонньому порядку вартості означеної житлової послуги, ані доказів розміщення відповідної інформації на офіційному сайті позивача, ані відповідних засобів доказування щодо повідомлення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 щодо збільшення ціни відповідної житлової послуги в порядку, передбаченому абз.4 п.11 Договору.
Водночас усні пояснення представника позивача адвоката Клименка О.С., що надані ним в судовому засіданні, що відбулося 06.08.2025, про те, що відповідні докази коригування ціни послуги з управління будинком суду не надавалися, оскільки відповідач не подала відзиву на позов, суд відхиляє, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно на позивача покладено процесуальний обов`язок довести ті обставини, на які цей учасник посилається як на підставу своїх вимог.
Оскільки ціна послуги з управління будинком входить до предмету доказування під час розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, адже саме від погодженої між управителем та співвласником ціни означеної житлової послуги безпосередньо залежить і розмір заборгованості, який підлягає перевірці судом у спосіб, передбачений ЦПК України, тому позивач має довести перед судом розмір заборгованості з призми щомісячної вартості відповідної житлової послуги, розмір якої залежить від ціни (тарифу), який обумовлюється у відповідному договорі або корегується управліським рішенням надавача відповідної житлової послуги.
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що документально підтвердженою матеріалами цивільної справи №711/2643/25 до стягнення із відповідача є сума заборгованості зі сплати послуги з управління багатоквартирним будинком, що становить 5 705,70 грн, що розрахована наступним чином: 5,50 грн (ціна означеної вище житлової послуги за 1 кв.м., п.10 Договору) х 74,1 (загальна площа квартири, власником якої є відповідач) = 407,55 грн (вартість житлової послуги, що надає позивач відповідачу, за 1 місяць); 407,55 грн х 14 місяців (кількість місяців між вереснем 2023 та жовтнем 2024 року включно) = 5705,70 грн.
Отже позовна вимога про стягнення означеної суми заборгованості є обґрунтованою та вмотивованою в розмірі 5705,70 грн, а тому такою, що підлягає до часткового задоволення.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження як повної і своєчасної оплати житлової послуги, що надається позивачем, так і оплати відповідної послуги у будь-якій сумі, що мало б безпосередній вплив на загальний розмір боргу, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Водночас, суд, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, зважає і на те, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази тому, що Договір, станом на вересень 2023 жовтень 2024 року, розірваний у встановленому законом порядку, припинив свою дію чи визнаний недійсним.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) договору про надання правової (правничої) допомоги від 03 січня 2025 року, укладеного між ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» та адвокатом Клименком О.С. (а.с.116-118); 2) акту приймання-передачі наданих послуг від 05.08.2025, в якому міститься перелік наданих правових послуг, зокрема: досудова підготовка, збір інформації та підготовка позовної заяви, представництво інтересів клієнта (участь) у судових засіданнях у суді першої інстанції, підготовка відповіді на відзив, додаткових клопотань, заперечень (за необхідності), підготовка заяв, клопотань та інших процесуальних документів (а.с. 115); 3) додаткової угоди №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2025, предметом якої є надання правничої допомоги клієнту в справі про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 (а.с.119).
У зв`язку з дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатом Клименком О.С. у справі щодо стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 , суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості.
Крім того, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) звернено увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У зв`язку з цим, суд визначає вартість наданих правових послуг в розмірі 5000 грн, що відповідає критерію реальності адвокатських витрат (підготовка адвокатом Клименком О.С. позовної заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про стягнення судових витрат та участь у двох судових засіданнях, що сукупно тривали 1 год), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи (справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є незначним, а також те, що такі види правової допомоги як підготовка відповіді на відзив, додаткових пояснень та заперечень, що обумовлені додатковою угодою №1 від 03.01.2025, адвокатом Клименком О.С. виконані не були), а відповідно такі витрати в означеному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Що стосується прохання позивача, що викладене у п.2 прохальної частини позовної заяви, про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів цивільної справи вбачається, що за подачу позовної заяви позивачем сплачено 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2315 від 20.03.2025 (а.с.4).
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати вартості послуги з управління багатоквартирним будинком і задовольнив їх на суму 5705,70 грн, що складає 95,06% від ціни позову (5705,70/6002,10), тому з відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 878,42 грн, тобто 95,06% від розміру сплаченого позивачем судового збору (3028 х 0,9506).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.322, 509, 526, 530, 610, 611 ЦК України, ст. 12, 13,76, 77, 79, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст.244, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» заборгованість за житлово-комунальні послуги, за період 01.09.2023 до 31.10.2024, в сумі 5705 (п`ять тисяч сімсот п`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 878 (дві тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 42 (сорок дві) копійки та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього 7878 (сім тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 42 (сорок дві) копійки.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 11 серпня 2025 року.

Сторони в справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця», код ЄДРПУО: 39301410, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Сержанта Жужоми, 5.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Головуючий: О. В. Петренко