КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/9152/25-ц

26 серпня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позовник вимог в цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Вовка С.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 червня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 529.

Відновлено ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 .

Дата складання повного тексту рішення не зазначена.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року, було оприлюднене в реєстрі 29 травня 2025 року.

Не погоджуючись з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року, 30 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким залишити без розгляду позовну заяву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року було відкрито апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

25 серпня 2025 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., колегія суддів вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

За пунктом 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відмова від позову є процесуальним правом позивача, яке він здійснює на власний розсуд.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриття провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255,257 цього Кодексу.

Враховуючи, що право позивача відмовитися від позовних вимог передбачено процесуальним законодавством, наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі йому відомі, колегія суддів приймає відмову позивача від позовних вимог, визнає нечинним рішення суду першої інстанції та закриває провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373,374 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог - задовольнити.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Визнати рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року - нечинним та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: