Провадження №6/487/236/25
УХВАЛА

Іменем України

20.08.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Щербини С.В.,

за участю секретаря судового засідання Брижатої А.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича Олександра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи подання приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич О.М. вказував, що нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 64478553, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/487/650/14 виданого 28 травня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитнi Iнiцiативи» заборгованості за кредитним договором № 2102/0907/71-039 вiд 27 вересня 2007 року в розмiрi 166353,59 грн. та судовий збiр у розмірі 1663,54 грн.

Зазначає, що відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2021 року, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження 12 лютого 2021 року за вих. № 939. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Наголошує, що ним вживались заходи спрямовані на виявлення майна та доходів боржника при примусовому виконанні вказаного виконавчого провадження неодноразово, а саме: направлялись електроні запити до органів Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи та до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно відповідей на запити до Державної податкової служби України Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

Згідно відповідей на запити до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи було надано інформацію про відкритий рахунок боржника, проте кошти на ньому відсутні.

Згідно відповідей від з МВС на запити щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповідей на запити до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.

Крім цього, керуючись положенням п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та у порядку, визначеному пунктом 3.10 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2006 року за № 935/12809 неодноразово, а саме: до банківських установ направлялись запити на отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ ТАСКОМБАНК, АТ "АКБ "КОНКОРД", АТ «Державний ощадний банк України» станом на 19 серпня 2025 року залишок коштів на арештованому рахунку боржника відсутній.

13 серпня 2025 року направлено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону за період з 11 лютого 2021 року по 13 серпня 2025 року.

13 серпня 2025 року отримано відповідь від Державної прикордонної служби України на запит приватного виконавця згідно якої, боржником здійснювалися виїзди за межі України у вищезазначений період.

Звертає увагу, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання

Враховуючи вищевикладене, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк, до виконання зобов`язань, відповідно до виконавчого провадження № 64478553, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/487/650/14 виданого 28 травня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитнi Iнiцiативи» заборгованості за кредитним договором № 2102/0907/71-039 вiд 27 вересня 2007 року в розмiрi 166353,59 грн. та судовий збiр у розмірі 1663,54 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 27 вересня 2007 року у розмірі 166353,59 грн., з яких: заборгованість по кредиту 57547, 04 грн., заборгованість по відсотках 38766,05 грн., пеня 70040 грн.

11 лютого 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/487/650/14 виданого 28 травня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитнi Iнiцiативи» заборгованості за кредитним договором № 2102/0907/71-039 вiд 27 вересня 2007 року в розмiрi 166353,59 грн. та судовий збiр у розмірі 1663,54 грн.

Пунктом 2 резолютивної частини яких було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно відповіді на запити до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.

Із відповіді на запит №280286229 від 14 липня 2025 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, за ОСОБА_1 в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Відповідно до відповіді із Державної фіскальної служби України у боржника ОСОБА_1 наявний рахунок відкритий у АТ «Універсал Банк».

13 серпня 2025 року отримано відповідь від Державної прикордонної служби України на запит приватного виконавця згідно якої, боржником здійснювалися виїзди за межі України у період з 11 лютого 2021 року по 13 серпня 2025 року.

Згідно відповіді на запити до Державної податкової служби України Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997. №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю вчасною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і- є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах - національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права-не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ХІІІ Інструкції, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Отже, ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою обставиною для вирішення питання про обмеження його у праві виїзду за межі України.

При цьому, оскільки виконавець ініціює відповідне подання та скеровує його до суду, саме на нього покладається обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи).

Згідно з ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Тобто, за нормами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 441 ЦПК України, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 3771 ЦПК України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України мотивовано статусом ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, непогашенням нею боргу та невжиття заходів щодо виконання рішення.

Проте, державним виконавцем не надано доказів, що боржник ОСОБА_1 свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судових рішень, та їй взагалі відомо, що відносно неї відкрито виконавче провадження №64478553 про стягнення на користь ТОВ «Кредитнi Iнiцiативи» заборгованості за кредитним договором № 2102/0907/71-039 вiд 27 вересня 2007 року в розмiрi 166353,59 грн. та судовий збiр у розмірі 1663,54 грн.

Тобто приватним виконавцем не надано відомостей про те у чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішень суду та не надано відомостей про те, які саме заходи, передбачені чинним законодавством України, були ним застосовані з метою примусового стягнення за виконавчим документом.

Так, як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчим документом або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Отже,обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається, в даному випаду, на державного виконавця, який звертається до суду з поданням.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463№ 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Необхідно зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Як вбачається із змісту подання та матеріалів справи, відсутні будь-які дані, про те, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання рішення суду, не долучено доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобов`язань, а також підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та докази, які б вказували, що діяння (дії або бездіяльність) боржника є свідомі, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у даному виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Наданий приватним виконавцем супровідний лист від 11 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадженні та направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2021 року, за відсутності відмітки про його отримання боржником, не свідчить про обізнаність наявності відкритого відносно неї виконавчого провадження та належне отримання нею постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, матеріали подання не містять жодних доказів щодо того, що боржник обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження.

Необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Крім цього, із долучених до подання документів не вбачається, що приватним виконавцем дійсно направлялись виклики боржнику з метою з`явитись до приватного виконавця та надати пояснення щодо невиконання рішення суду, не надано докази отримання боржником такого виклику, як і докази на підтвердження дійсного місця реєстрації (проживання) боржника.

Таким чином, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на неї рішенням суду обов`язків не доведений приватним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Суд також звертає увагу і на те, що приватним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, принцип свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та враховуючи відсутність доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича Олександра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича Олександра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції можу бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя С.В. Щербина

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2025 року.