Справа № 459/1791/25
Провадження № 2/459/478/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 серпня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергіюу розмірі 2196,32 грн, а також просив стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

В обгрунтування позову послався на те, що позивач здійснює постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 на умовах договору про постачання електричної енергій. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач ОСОБА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За даним особовим рахунком спожито 861 кВт/год. Відповідачем було здійснено приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції. Відмови від приєднання до договору до товариства не надходило. Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідач користувалася послугами, наданими позивачем, однак свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідач систематично не виконувала, внаслідок чого станом на 01.04.2025 утворилася заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 2196,32 грн. Відтак, позивач змушений звернутися за захистом свого права в порядку позовного провадження, оскільки заборгованість не погашена. Тому, в силу вимог ст. 526 ЦК України, п.п. 2 п.5.5.5. ПРРЕЕ, ст. 7, 8, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» просив стягнути заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою від 06.06.2025 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд, який відкладався у зв`язку із неявкою відповідача.

26.08.2025 сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду даної справи, підтвердження чого міститься в матерілах справи

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи. Виклики відповідачки здійснювались через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідачка не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також, відповідачкою не було подано відзиву на позов.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 28 серпня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 26 серпня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 28 серпня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №428692506 від 27.05.2025 (а. с. 8).

Позивачем подавалася заява про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої ухвалою суду було відмовлено у видачі судового наказу, оскільки відомості про реєстрацію місця проживання боржника відсутні (а. с. 9-10).

В матеріалах справи міститься Договір про постачання електричної енергій, відповідно до п.1.1, 1.2 якого Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим побутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднаныя яка є додатком 1 до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії та Правит роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, то клійское державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), тв с однаковими для всіх споживачів. (надалі Договір) (а. с. 11 - 14).

Із розрахунку заборгованості, складеного за період з 01.05.2023 по 01.04.2025, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованості в сумі 2196,32 гривень (а. с. 7).

Представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, оскільки в добровільному порядку така погашена не була.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовивми нормами.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Спірні відносини регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Законами України «Про ринок електричної енергії», «Про житлово-комунальні послуги», постановою НКРЕ КП від 14.03.2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі Правила № 312); постановою НКРЕ КП від 14.03.2018 року № 310 «Про затвердження Кодексу систем розподілу», 14.03.2018 року № 311 «Про затвердження Кодексу комерційного обліку», постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року № 2118 «Про затвердження Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період».

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

У відповідності до п. п. 3.1.5., 3.1.7., 3.2.5. «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (надалі - постанова НКРЕКП) договір між електропостачальником та споживачем універсальної послуги укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним на умовах комерційної пропозиції, опублікованих електропостачальником на офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП вказаний договір укладається шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов цього договору.

Судом встановлено, що оскільки відповідач не зверталася до позивача із заявою про відмову від приєднання до договору, а здійснювала споживання наданих позивачем послуг, остання здійснила приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору, що розміщений на офіційному веб - сайті позивача - www.lez.com.ua.

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

П. 6.2 Договору визначає зобов`язання споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Згідно з Комерційною пропозицію розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць. Рахунок (платіжний документ) надається на початку періоду наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється шляхом повної оплати вартості електроенергії за показами засобу обліку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.

Свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідачка систематично не виконувала, а відтак станом на 01.04.2025 за особовим рахунком № НОМЕР_1 у споживача ОСОБА_1 утворилась заборгованість за спожиту електроенергію за період 01.05.2023 - 01.04.2025 на загальну суму 2196,32 грн., що підттверджується відповідним розрахунком (а. с. 7).

Відповідно до пп. 2. п.5.5.5. постанови НКРЕКП споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Як встановено судом, відповідачка свої зобов`язання належим чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка на даний час не сплачена.

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений належним чином. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки, наведені позивачем.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті коштів за надані послуги з постачання електричної енергії, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 2196,32 гривень.

Виріщуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, а відтак, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 526, 610 ЦК України, ст. 7, 8, 9, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 2 196(дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 32 копійки заборгованості за спожиту електричну енергію.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 28.08.2025.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (, 79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1),

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя М. В. Мельникович