Провадження №2/337/1648/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики, штрафу та пені,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Мусієнко М.В., до ОСОБА_3 про стягнення суми позики, штрафу та пені в загальній сумі 232400, 00 грн.

Ухвалою суду від 06.06.2025 за вказаним позовом судом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.

23.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав повністю та одночасно у відзиві заявив клопотання про витребування доказів.

Так, відповідач просить витребувати у позивача документи, що підтверджують рух коштів та розрахунки, бухгалтерську документацію щодо його доходів та утримань за весь час їх співпраці, яке мотивує тим, що протягом 2023-2025 років він працював у компанії, пов`язаній із позивачем, на підставі договору із ФОП ОСОБА_4 . В межах усної домовленості, узгодженої з позивачем, сума позики щомісяця частинами погашалась шляхом утримання з його заробітної плати. Вся сума позики була утримана з його заробітної плати.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, у том числі про відкладання судового засідання, не подавав.

Суд вважає можливим проводити підготовче судове засідання у відсутність відповідача.

Представник позивача адвокат Мусієнко М.В. в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечив, пославшись на те, що відповідач належним чином його не обґрунтував. Крім того, незрозуміло, яку конкретну інформацію, яка стосується предмету спору, відповідач просить витребувати у позивача, йому про таку інформацію нічого не відомо.

Вислухавши думку представника позивача, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст.12,13,81ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, згідно з ч.2,3 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.1,2 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Також суд виходить з того, що сторони самостійно визначають обсяг доказів, які надаються ними суду на підтвердження своїх доводів та заперечень. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів під час ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті. Жоден із доказів не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши доводи сторін, суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим. В даному випадку відповідач жодним чином не обґрунтував необхідності витребування зазначеної ним інформації у позивача, зокрема, що така інформація створена та міститься у відповідних письмових та/чи електронних документах, які перебувають у володінні позивача ОСОБА_2 , а також що відповідачем вживались заходи для їх самостійного отримання та причини їх неотримання.

Враховуючи вищевказане, в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів слід відмовити.

Керуючись ст.2,12,13,81,83,84 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 15.08.2025.

Суддя М.В.Сидорова