УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/753/25

2-з/609/5/2025

14 серпня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ заяву керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області Штурми Наталії Василівни в інтересах держави в особі Кременецької міської ради про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області Штурма Наталія Василівна звернулася до Шумського районного суду Тернопільської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, зазначивши в якості осіб, які можуть отримати статус учасника справи: відповідачів ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТІНЕНТАЛ ФАРМЕРЗ ПОЛІССЯ», третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

У заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви керівник Кременецької окружної прокуратури Штурма Н.В. просила суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області і яка незаконно вибула із комунальної власності, із кадастровим номером :03:002:0070 площею 2.0га, вартістю 170200 гривень, яка незаконно передана у власність ОСОБА_2 та яка перереєстрована 22.03.2024 року у власність ОСОБА_1 із забороною її відчуження та розпорядження та із внесенням відомостей про заборону її відчуження та розпорядження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування заявленої вимоги про забезпечення позову зазначає, що відповідно до рішень Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області від 20.12.2019 №3633 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » та від 04.03.2020 №415 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в с. Вербиця Шумського району та передачу їх у власність», ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0070 площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства. 18.03.2020 державним реєстратором Шумської міської ради Тернопільської області здійснено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_2 з 18.03.2020 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Водночас вказана земельна ділянка не передавалась у власність ОСОБА_2 у встановленому порядку. 22.03.2024 ОСОБА_2 уклала із ОСОБА_1 договір дарування, який цього ж дня був нотаріально посвідчений. Відповідно до умов договору дарування, ОСОБА_1 з 22.03.2024 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :03:002:0070 площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства. В рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000005 від 04.01.2024, відповідно до ухвали слідчого судді від 28.03.2024 у справі №601/215/24 накладено арешт на земельну ділянку, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області і яка незаконно вибула із комунальної власності, із кадастровим №:03:002:0070 площею 2,0 га, вартістю 170200 гривень, яку незаконно передано у власність ОСОБА_2 та яка перереєстрована 22.03.2024 року у власність ОСОБА_1 із забороною її відчуження та розпорядження та із внесенням відомостей про заборону її відчуження та розпорядження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, відчуження земельної ділянки відбулося за 5 днів до ухвалення рішення про накладення арешту на майно. Вказане може свідчити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 могли володіти інформацію про предмет досудового розслідування та про наслідки досудового розслідування.

Правомірність набуття останньою спірного об`єкту нерухомого майна було предметом кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000005 від 04.01.2024. Відповідно до вироку Шумського районного суду Тернопільської області від 08.04.2025 у справі ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 1 ст. 364 КК України із звільненням від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності; ОСОБА_4 визнано винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 1 ст. 364 КК України із звільненням від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно з ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 09.07.2025 у справі ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України та ОСОБА_4 , обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрито.

У межах кримінального провадження встановлено, що рішення Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області від 04.03.2020 №415 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в с. Вербиця Шумського району та передачу їх у власність» не прийнято на засіданні тридцять четвертої сесії сьомого скликання Підгаєцької сільської ради та відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 20.032024 №18 ОСОБА_4 виготовила друкованим та рукописним текстом, особисто підписала «Результати поіменного голосування «Про розгляд заяви ОСОБА_2 », що містять підписи двох членів лічильної комісії, які виконано не членами лічильної комісії, а іншою особою.

Оскільки рішення Підгаєцької сільської ради від 04.03.2020 № 415 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в с. Вербиця Шумського району та передачу їх у власність» не прийнято в установленому порядку, а отже суперечить вимогам закону, тому отримана у приватну власність земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику.

Таким чином, з метою запобігання вчинення реєстраційних дій щодо спірного об`єкту, в тому числі через перехід права власності до третіх осіб, що не є сторонами по справі, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України, вбачаються підстави для вжиття наступних заходів до забезпечення позову шляхом: накладення арешту на земельну ділянку, яка знаходяться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області і яка незаконно вибула із комунальної власності, із кадастровим №:03:002:0070 площею 2,0 га, вартістю 170 200 гривень, яка незаконно передана у власність ОСОБА_2 та яка перереєстрована 22.03.2024 року у власність ОСОБА_1 із забороною її відчуження та розпорядження та із внесенням відомостей про заборону її відчуження та розпорядження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності ризиків, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, зі змісту ст. ст. 149 та 151 ЦПК України вбачається, що до предмету доказування під час розгляду заяви про забезпечення позову, зокрема входять обставини, які свідчать про те, що невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити у майбутньому виконання рішення суду.

Суд вказує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено судом, відповідно до рішень Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області від 20.12.2019 №3633 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » та від 04.03.2020 №415 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 в с. Вербиця Шумського району та передачу їх у власність», ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0070 площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства. 18.03.2020 державним реєстратором Шумської міської ради Тернопільської області здійснено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_2 з 18.03.2020 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Водночас вказана земельна ділянка не передавалась у власність ОСОБА_2 у встановленому порядку. 22.03.2024 ОСОБА_2 уклала із ОСОБА_1 договір дарування, який цього ж дня був нотаріально посвідчений. Відповідно до умов договору дарування, ОСОБА_1 з 22.03.2024 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :03:002:0070 площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, встановлено, що 02.04.2020 укладено договір оренди землі між ОСОБА_2 та ТзОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОЛІССЯ» (код ), предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером :03:002:0070, загальною площею 2 га.

Інше речове право - право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.04.2020, номер запису про інше речове право 36275436. 14.06.2023 зареєстровано зміни до іншого речового права додано договір щодо внесення змін до договору від 02.06.2023. Договір укладено між ТзОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОЛІССЯ» та ОСОБА_2 . Орендодавець: ОСОБА_2 . 22.03.2024 зареєстровано договір дарування земельної ділянки та внесено відомості про суб`єкта іншого речового права на земельну ділянку орендодавець: ОСОБА_2 змінено на орендодавець ОСОБА_1 .

В рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000005 від 04.01.2024, відповідно до ухвали слідчого судді від 28.03.2024 у справі №601/215/24 накладено арешт на земельну ділянку, яка знаходяться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області і яка незаконно вибула із комунальної власності, із кадастровим №:03:002:0070 площею 2,0 га, вартістю 170200 гривень, яка незаконно передано у власність ОСОБА_2 та яка перереєстрована 22.03.2024 року у власність ОСОБА_1 із забороною їх відчуження та розпорядження та із внесенням відомостей про заборону їх відчуження та розпорядження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Правомірність набуття останньою спірного об`єкту нерухомого майна було предметом кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000005 від 04.01.2024.

Відповідно до вироку Шумського районного суду Тернопільської області від 08.04.2025 у справі № 609/494/24: ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 1 ст. 364 КК України із звільненням від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності; ОСОБА_4 визнано винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 1 ст. 364 КК України із звільненням від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно з ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 09.07.2025 у справі №609/494/24 ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України та ОСОБА_4 , обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити.

Згідно з ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 09.07.2025 у справі №609/494/24 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.03.2024 на земельну ділянку, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області із кадастровим №:03:002:0070, площею 2.0га.

З метою запобігання вчинення реєстраційних дій щодо спірного об`єкту, в тому числі через перехід права власності до третіх осіб, що не є сторонами по справі, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України, суд вбачає підстави для вжиття наступних заходів до забезпечення позову шляхом: накладення арешту на земельну ділянку, яка знаходяться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області і яка незаконно вибула із комунальної власності, із кадастровим №:03:002:0070 площею 2,0 га, вартістю 170 200 гривень, яка незаконно передано у власність ОСОБА_2 та яка перереєстрована 22.03.2024 року у власність ОСОБА_1 із забороною її відчуження та розпорядження та із внесенням відомостей про заборону їх відчуження та розпорядження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На переконання суду, такий спосіб забезпечення позову є достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області Штурми Наталії Василівни в інтересах держави в особі Кременецької міської ради про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви задовольнити.

В порядку забезпечення позову, накласти арешт на земельну ділянку, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради Шумського району (на момент вчинення кримінальних правопорушень) Тернопільської області і яка незаконно вибула із комунальної власності, із кадастровим №:03:002:0070 площею 2.0 га, вартістю 170200 гривень, яка незаконно передана у власність ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) та яка перереєстрована 22.03.2024 року у власність ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 ) із забороною її відчуження та розпорядження та із внесенням відомостей про заборону її відчуження та розпорядження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу до негайного виконання надіслати Шумському відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Про результати виконання ухвали Шумським відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомити суд.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК