УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Мукачево Справа №303/4076/25 2/303/1450/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання - Варваринець Н.Я.,

розглянувши в підготовчому судовому клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про призначення судово психологічної експертизи по цивільній справі

за первісним позовом ОСОБА_2

треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: (1) Виконавчий комітет Мукачівської міської ради;

(2) Служба у справах дітей Мукачівської міської ради

до відповідача ОСОБА_3

про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

та зустрічним позовом ОСОБА_3

до відповідача ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради

про визначення місця проживання дітей з батьком,

За участю:

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 ;

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ;

представника третьої особи (1) за первісним позовом (третьої особи за зустрічним позовом) ОСОБА_5 ;

представника третьої особи (2) за первісним позовом - ОСОБА_6 ;

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2025 року в підготовчому судовому засіданні по справі представником відповідача за первісним позовом (представником позивача за зустрічним позовом) заявлено клопотання про призначення по даній справі судово-психологічної експертизи.

Необхідність задоволення клопотання обґрунтовується доводами відносно потреби у з`ясуванні думки дітей з приводу вимоги за предметом зустрічного позову, що буде сприяти повному, всебічнному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи, з метою доведення особистої прихильності дітей до кожного з батьків.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) вказане клопотання просила залишити без розгляду з оглядну на позапроцесуальний порядок його подання представником, який перебуває у статусі адвоката (через відсутність зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС та неподання клопотання про призначення експертизи через підсистему Електронний суд). Також наголосила на відсутності належного обґрунтування підстав для призначення даного експертного дослідження. Крім того, вказала на те, що подання такого процесуального документу зумовлено наміром батька дітей затягнути судовий процес.

Представники третьої особи (1) за первісним позовом (третьої особи за зустрічним позовом) та третьої особи (2) за первісним позовом, вирішення клопотання про призначення експертизи залишили на розсуд суду.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У пункті 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана під час вирішення між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання.

З огляду на пункт 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» під час вирішення спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

На підставі статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (дата підписання - 25 січня 1996 року, дата набрання чинності для України - 01 квітня 2007 року) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права наголошує, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і насамперед повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

У постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 303/3102/19 (провадження № 61-13918св20) Верховний Суд, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що аналізуючи положення частин першої та другої статті 171 СК України про те, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї, і що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання; статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю; статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей про те, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

Отже, для правильного застосування норм права під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини необхідно, щоб дитина була заслухана.

Висновок про необхідність врахування думки дитини у вирішенні спору щодо визначення місця проживання дітей висловлений Верховним Судом у постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 207/3144/16 (провадження № 61-29090св18), від 04 березня 2020 року у справі № 356/417/17 (провадження № 61-16764св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження № 61-44369св18), від 19 травня 2021 року у справі № 686/1379/19 (провадження № 61-18646св20).

При цьому, як вказав Верховний суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 185/6994/15-ц, під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.

У постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 465/6496/19 Верховний суд зазначив, що думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Судова - психологічна експертиза це дослідження психічних явищ і процесів на основі спеціальних знань у галузі психології з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду..

Відповідно до ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною першою ст. 104 Цивільного процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Зміст позовних вимог та наявні у матеріалах справи фактичні дані дають суду підстави для висновку про доцільність призначення по справі експертизи, з метою вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей сторін по справі, оскільки для правильного та об`єктивного вирішення заявленої позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом вимоги необхідно дослідити, поряд з іншими доказами, висновок експерта стосовно цього питання.

Водночас, судом відхиляються аргументи та доводи представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) стосовно необхідності залишення без розгляду клопотання про призначення експертного дослідження, у зв`язку з відсутністю у представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним позовом) зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС та неподання вказаного процесуального документу через підсистему Електронний суд.

Так, згідно з даними відповіді від 21.08.2025 №13751225 «про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС», представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Поряд з цим, відповідно до частини восьмої статті 14 Цивільного процесуального кодексу України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі, тому вказаний процесуальний механізм практичної реалізації представником позивача за зустрічним позовом своїх прав не є порушенням вимог Цивільного процесуального закону.

Отже, по справі слід призначити судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попередивши їх про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Також, суд, для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, вважає за необхідне уточнити зміст питань, які виносяться на вирішення експерта, шляхом їх часткової зміни та доповнення, а також виключення окремих питань, зазначених у клопотанні про призначення судової-психологічної експертизи, з огляду на їх неузгодженість з метою такого експертного дослідження, процесуальна спрямованість якого, передусім, має стосуватися психоемоційного стану дітей, а не їх батьків.

Таким чином, при вирішенні питання щодо підставності заявленого клопотання, з урахуванням висловлених учасниками судового процесу доводів та заперечень з цього приводу, суд приходить до висновку про необхідність його часткового задоволення.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 252 Цивільного процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника позивача за зустрічним позовом про призначення судової-психологічної експертизи задоволити частково.

2. Призначити по справі судово-психологічну експертизу.

3. На вирішення експерта винести такі питання:

3.1. Які індивідуально-психологічні особливості має дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

3.2. Яке ставлення дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матері та батька? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?

3.3. Чи є підстави вважати, що прихильність дитини ОСОБА_7 до батька - ОСОБА_3 , сформована під впливом матері - ОСОБА_2 ?

3.4. Які відкриті та приховані побажання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо місця проживання з кожним із батьків?

3.5. Чи спроможна малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до неї та виявляти прихильність до когось з батьків?

3.6. Які індивідуально-психологічні особливості має дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

3.7. Яке ставлення дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до матері та батька? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?

3.8. Чи є підстави вважати, що прихильність дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до батька сформована під впливом матері ОСОБА_2 ?

3.9. Які відкриті та приховані побажання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо місця проживання з кожним із батьків?

4. У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

5. Проведення експертизи доручити - експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (88018 м. Ужгород, вул. Слов`янська набережна, 25).

6. Судові витрати за проведення експертизи покласти на позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 .

7. Цією ухвалою суд попереджує експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за ухилення від проведення експертизи та подання завідомо неправдивого висновку.

8. На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.

9. Експертам надати для ознайомлення матеріали цивільної справи №303/4076/25 (2/303/1450/25).

10. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

11. Ухвала суду складена та підписана 21.08.2025.

Суддя В.В.Кость