РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/2321/24

Провадження № 22-ц/4815/691/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах

дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року у складі судді Панас О.В., ухвалене в м. Рівне о 12 годині 13 хвилини, повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що вони з відповідачкою перебували у шлюбі, в якому народилися доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського міського суду по справі №569/6183/23 від 09.11.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано. На даний час в провадженні Рівненського міського суду перебуває цивільна справа №569/13580/23 про визначення місця проживання дітей, оскільки відповідач разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у своїх батьків і перешкоджає йому в побаченнях з дітьми як за місцем проживання, так і за місцем перебування в закладах дошкільної освіти. Домовитись з відповідачкою та вирішити питання щодо участі у вихованні дітей батьком не вдалось, а тому він звернувся в Службу у справах дітей для визначення порядку спілкування з дітьми. Розпорядженням Рівненського міського голови визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши можливість систематичних побачень з дітьми: у І і III неділю місяця з 10.00 год. до 13.00 год; у II і IV суботу місяця з 15.00 год. до 18.00 год., однак прийняте розпорядження Рівненського міського голови про визначення способу участі у вихованні дітей відповідач не виконує, доказом чого є відповідні виклики працівників поліції для підтвердження протиправних дій. Стверджував, що відповідачка навмисно змінює дошкільні навчальні заклади та забороняє вихователям дошкільних навчальних закладів надавати можливість спілкуватись з дітьми під час перебування дітей в ДНЗ. Просив зобов`язати ОСОБА_6 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити такий спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньок: Графік побачень: щороку на наступну неділю після дня народження доньок в період з 10.00 по 17.00, позивач зобов`язується забирати дітей за місцем їх проживання чи перебування, яке завчасно зобов`язана повідомити відповідач та повертати дітей у вказане відповідачем місце до 17.00 год. Щороку на наступну неділю після дня народження батька, період з 10.00 по 17.00, позивач зобов`язується забирати дітей за місцем їх проживання чи перебування, яке завчасно зобов`язана повідомити відповідач та повертати дітей у вказане відповідачем місце до 17.00 год. Половину святкових та вихідних днів, 1/2 шкільних канікул, в період з 10.00 по 17.00, позивач зобов`язується забирати дітей за місцем їх проживання чи перебування, яке завчасно зобов`язана повідомити відповідач та повертати дітей у вказане відповідачем місце до 17.00 год. У період хвороби дітей надання відповідачем безперешкодного відвідування за місцем їхнього фактичного перебування, цілодобового спілкування із доньками засобами телефонного та електронного зв`язку, шляхом встановлення зв`язку відповідачки з позивачем для спілкування позивача з дітьми, не рідше одного разу на три дні по 30 хв. під час перебування в ДНЗ у вільний від навчання час.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року вказаний позов задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- перша і третя неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками) без присутності матері;

- друга і четверта субота місяця з 15.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками) без присутності матері;

- на наступний день після дня народження дітей за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками) без присутності матері;

- у день народження батька дітей за місцем проживання батька без присутності матері;

- безперешкодне спілкування засобами телефонного та відео зв`язку.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, та обґрунтоване належними і достовірними доказами на підтвердження того, що відповідачка свідомо чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з їхніми дітьми та участі в їх вихованні.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.В поданій апеляційній скарзі заперечує проти висновку суду щодо побачень дітей із батьком без її, матері, присутності та пояснює, що позивач неодноразово вчиняв психологічне насильство над нею і дочками, з приводу чого нею подавалися відповідні заяви до правоохоронних органів. Додає, що після розірвання шлюбу позивач не надавав їй і дітям матеріальної підтримки, не виявляв бажання їх бачити. Зауважує, що про систематичне вчинення позивачем фактів психологічного насильства свідчать протоколи про адміністративні правопорушення, постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2КУпАП, винесення щодо нього термінового заборонного припису. Наголошує, що у зв`язку з протиправними діями позивача щодо неї і дітей зверталася за медичною та психологічною допомогою до фахівців та перебуває під програмою захисту благодійної організації «Шлях до дому» в м. Одеса, куди була змушена фактично втекти, щоб позбутися руйнівного впливу позивача і на себе, і на дітей. Зазначає, що суд не оцінив усіх небезпек для побачень дітей із батьком без присутності матері, хоча необхідні докази цьому є в матеріалах справи. Заперечує проти визначених місцевих судом побачень дітей з батьком в день його народження, оскільки суд не врахував, що постійним місцем проживання дітей є м. Одеса, як не врахував і того, у який спосіб діти мають добиратися до місця проживання батька, за чий кошт має відбуватися транспортування дітей, чи взагалі воно відповідає інтересам дітей з огляду на відстань, час добирання туди і назад,навчальний процес дітей та її робочий графік. В частині безперешкодного спілкування позивача із дітьми засобами телефонного та відеозв`язку судом не враховано, що діти через малий вік не забезпечені окремими мобільними пристроями, у них є свій режим відпочинку і сну, в силу роботи вона не зможе забезпечити спілкування дітей з батьком тоді, коли йому заманеться. Вказує, що зі свого мобільного пристрою зможе забезпечити безперешкодне спілкування батька з дітьми: за межами свого робочого часу; за межами навчального часу дітей (дошкільної освіти) та за межами часу відвідування дітьми гуртків; за межами часу відпочинку дітей і нічного періоду (з 21 години по 08 годину); за межами часу, коли вона купує продукти харчування та у зв`язку з цим перебуває у магазинах. Зазначає, щ суд вийшов за межі позовних вимог, встановивши графік побачень дітей із батьком без присутності матері, оскільки ні в позовних вимогах, ні у висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради не йшлося про те, що побачення батька з дітьми мають відбуватися саме без присутності матері. Вказує на ще одне порушення судом процесуальних норм, яке виявилося у розгляді справи без участі її представника (який не погоджував із судом питання про розгляд справи у його відсутність) та без участі представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, обов`язковість участі якої у такій категорії справ передбачена ч. 1 ст. 19 ЦПК України. Зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги позитивні характеристики позивача, видані за місцем роботи, адже його відповідальне ставлення до роботи та професійність жодним чином не виключає вчинення ним систематичного насилля в сім`ї щодо неї і дітей. Зазначає, що судом, окрім наведеного, не було враховано можливості визначення місця побачень батька з дітьми в м. Одеса, де на даний час проживають вона і діти, і куди позивачу, зважаючи на його робочий графік тренера, було б зручніше добиратись, аніж їй із дітьми до м. Рівне, не враховано, що вона створила нову сім`ю, хоча і перебуває з дітьми під захистом благодійного фонду. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині призначених судом годин в суботу, призначених годин та побачень без присутності матері, призначених побачень в день народження батька по місцю його проживання, спілкування батька засобами телефонного та відео-зв`язку, та ухвалити в цій частині наступне рішення щодо графіку побачень ОСОБА_1 з дітьми:

- перша і третя неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками), у присутності матері;

- друга і четверта субота місяця з 17.00 год. до 20.00 гол, за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками), у присутності матері;

- на наступний день після дня народження дітей за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками), у присутності матері;

- у день народження батька дітей за місцем проживання дітей з 15 гол, по 18 гол. у присутності матері;

- спілкування засобами телефонного та відео зв`язку в межах призначеного судом графіку побачень;

а також зобов`язати позивача ОСОБА_1 завчасно повідомляти простими СМС повідомленнями на мій мобільний телефон, про свої візити до міста проживання дітей, з метою виконання графіку побачень з дітьми, (за три дні. але не пізніше ніж за дві доби), а в разі неможливості прибуття позивача ОСОБА_1 на побачення з дітьми, після погодження зустрічі, завчасно повідомляти мене на мій мобільний телефон, простими СМС повідомленнями, за добу, але не пізніше ніж за 5 годин.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 14.11.2014 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 09.11.2023 року (справа № 569/6183/23).

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 2338, складений 18.09.2018 Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 1080, складений 03.06.2020 Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)).

Рішенням Рівненського міського суду від 20.05.2024 року у справі № 569/13580/23 місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_6 .

Рішенням Рівненського міського суду від 09.11.2023 року у справі № 569/7276/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання дітей.

Як вбачається із довідки, виданої відділом ДВС у м. Рівне 04.04.2024, заборгованість у ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 24.04.2023 по 04.04.2024 відсутня.

Згідно Довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 6540 від 14.04.2023 р., виданої Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, позивач ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_6 та діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син відповідачки від іншого шлюбу) зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Рівненського міського голови № 990-р від 11.09.2023 р. визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши можливість систематичних побачень з дітьми: у І і III неділю місяця з 10.00 год. до 13.00 год; у II і IV суботу місяця з 15.00 год. до 18.00 год..

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, у їх вихованні, а його спроби домовитися з відповідачкою у позасудовому порядку не дають очікуваного результату.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема, він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини, практика якого відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини,у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Судом безспірного встановлено, що між сторонами існує конфлікт щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з доньками та їх вихованні.

Як вбачається із звернень позивача ОСОБА_1 до працівників поліції, він неодноразово звертався до органів поліції з приводу конфліктів з відповідачкою, яка не давала йому бачитися з спільними дітьми, порушуючи розпорядження міського голови.

Також встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Служби у справах дітей з проханням сприяти йому у побаченнях з дітьми, на що отримував відповіді з роз`ясненням його права на звернення до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_6 неодноразово зверталася із заявами до служби захисту дітей та до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій позивача щодо неї та дітей.

Згідно відповіді РУП ГУНП в Рівненській області № 20315/200/01-2023 від 26.06.2023 р. за період часу з 01.01.2023 по 08.06.2023 до РУП ГУНП в Рівненській області надійшло 9 повідомлень про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_6 ..

Упродовж зазначеного періоду щодо ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_6 складено п`ять протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також винесено один терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 128333 від 18.04.2023 року.

Встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 Рівненським міським судом Рівненської області виносились постанови про притягнення його за адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП від 26.05.2023, від 21.08.2023 року.

Судом також встановлено, що під час перебування малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у м. Рівне працівниками Служби у справах дітей з ними було проведено бесіду, в ході якої діти пояснили, що сумують за своїм попереднім місцем проживання, бо там залишились їхні речі, іграшки і ліжко. Але поки там є тато, повертатися в ту квартиру вони не хочуть. Пояснили, що за татом не сумують.

Питання про усунення ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та їх вихованні розглядалося на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 27.03.2024 року. На засіданні комісії були присутні ОСОБА_1 і представник ОСОБА_6 , матері малолітніх, адвокат Кожуховська 3. В..

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_6 зверталася за медичною та психологічною допомогою до фахівців, що підтверджується оглянутими судом медичними документами та висновками психологів.

Згідно довідки від 06.03.2024 р. за вих.. № 267/Д, виданої ОСОБА_6 благодійною організацією Одеський благодійний фонд «Шлях до Дому», діти ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які постраждали від домашнього насильства, що їм дійсно надаються послуги проживання, психологічного консультування та соціальної підтримки в Центрі захисту жінок «Aurora Women's Project» Одеського благодійного фонду «Шлях до Дому», які постраждали від домашнього насильства та/або за ознакою статі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 є членом Української федерації ушу, Головою Громадської організації «Асоціація традиційних бойових мистецтв»; з 2008 року працює інструктором-викладачем з ушу. Відповідно до характеристики, підписаної президентом Української федерації ушу О. Чукановим, ОСОБА_1 не палить, не вживає спиртних напоїв. При спілкуванні відкритий, має високі особисті амбіції, відповідальний за ухвалені рішення й виконані дії.

Звертаючись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, ОСОБА_1 просив визначити спосіб його участі у вихованні дочок, зокрема, шляхом встановлення графіка побачень з ними.

Як вбачається із Висновку органу опіки та піклування, сім`я ОСОБА_16 проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Батьки і діти зареєстровані у житловому приміщенні за вказаною адресою. 19 квітня 2023 року ОСОБА_17 з трьома малолітніми дітьми покинула помешкання, оскільки чоловік неодноразово вчиняв насильство стосовно неї, в тому числі в присутності дітей, і, на думку ОСОБА_18 , знову готувався до насильницьких дій, про що вона зрозуміла за станом, в якому перебувало їх спільне житло. Відтоді мама з дітьми проживала у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою створені достатні умови для проживання, виховання і розвитку дітей: вони мали місця для сну, підготовки до занять, місце для ігор та відпочинку. За місцем проживання малолітні були забезпечені харчуванням, одягом, взуттям, іграшками та іншими особистими речами. З грудня 2023 року ОСОБА_6 з дітьми перебуває в Центрі захисту жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або за ознакою статі, Одеського благодійного фонду «Шлях до Дому», де їм надаються послуги проживання, психологічного консультування та соціальної підтримки.

Як встановлено судом, відповідачка не узгоджувала з позивачем залишення місця проживання дітей у Рівненській області, чим допустила неможливість виконання розпорядження Рівненського міського голови від 11.09.2023 року № 990-р та фактично створила перешкоди позивачу в участі у вихованні дітей.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, яким встановлено графік побачень дітей з батьком, ОСОБА_2 наполягала на тому, щоб зустрічі відбувалися у її присутності.

За змістом частини другої статті 159 СК України обумовлення побачень з дитиною присутністю іншої особи можливе лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини.

У справі, що переглядається, судом не встановлено такої негативної поведінки позивача, яка могла б зашкодити дітям, чи виключних обставин, які свідчили б про необхідність обов`язкової присутності відповідачки під час побачень батька з доньками. При цьому наявність між сторонами неприязних стосунків і конфліктів може негативно впливати на ставлення дитини до батька при проведенні його зустрічей з дочками у присутності матері, що може перешкоджати налагодженню їх спілкування.

Визначаючи порядок побачень дітей з батьком без присутності матері, місцевий суд обґрунтовано врахував наявність конфлікту між батьками та неможливість самостійно дійти згоди щодо виховання доньок, тому за відсутності встановлених обставин, які свідчили б про небезпеку для дітей з боку батька, апеляційний суд доходить висновку про доцільність проведення побачень дітей з батьком без присутності матері. Такий порядок відповідатиме найкращим інтересам дитини, сприятиме формуванню емоційного зв`язку з батьком та зменшенню впливу на дітей конфлікту між батьками.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дітей, вік дітей, а також принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні доньок і часткову згоду матері дітей на їх спілкування та проведення зустрічей, апеляційний суд вважає доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дітей, зважаючи на вік дітей, їх розпорядок дня та емоційну прив`язаність до матері, ОСОБА_6 , визначений судом першої інстанції ОСОБА_1 спосіб у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : перша і третя неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками) без присутності матері; - друга і четверта субота місяця з 15.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками) без присутності матері; - на наступний день після дня народження дітей за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками) без присутності матері; - у день народження батька дітей за місцем проживання батька без присутності матері; - безперешкодне спілкування засобами телефонного та відеозв`язку. На думку суду, визначений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримці зв`язків між батьками, уникнення конфліктів між батьками у визначений час спілкування батька з дітьми.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом

на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.