Справа № 349/911/25
Провадження № 2/349/463/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 серпня 2025 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

встановив:

У липні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (скороче назва МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 163 787,52 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 19 грудня 2024 року приблизно о 17 год 16 хв. у с.Руда Рогатинського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Opel реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За наслідками ДТП за участю ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, МТСБУ виплатило потерпілому ОСОБА_3 , власнику транспортного засобу 160 000,00 грн регламентної виплати, крім того, позивачем понесено додаткові витрати на збір документів на суму 3787, 52 грн.

Позивач зазначає, що на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України та підпункту 38.2.1. пункту 38.2 статті 38, пункту 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у МТСБУ виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 , як водія, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_1 виплачене страхове відшкодування у сумі 160 000,00 грн, 3787, 52 грн. додаткових витратта сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не подав відзиву на позовну заяву.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що 29 липня 2025 року направив на адресу суду письмове клопотання.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, 11 серпня 2025 року направив на адресу суду заяву про визнання позову, клопотання про слухання справи без йогоу часті.

Участь у судових засіданнях є правом, а не обов`язком сторін по справі.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2025 року, яка набрала законної сили 28 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 19 грудня 2024 року о 17 год 16 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , в с.Руда Рогатинської територіальної громади, не врахував дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, під час повороту ліворуч не дав дорогу автомобілю Opel Insignia, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався йому назустріч, та зіткнувся з ним, чим порушив п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За матеріалами справи встановлено, що власником транспортного засобу марки Opel Insignia, номерний знак НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , який 30 листопада 2024 року року уклав ізПрАТ "СК "ПЕРША" договір добровільного страхування наземного транспорту за яким було застраховано автомобіль Opel реєстраційний номер НОМЕР_2 , строк дії до 29 листопада 2025 року.

21 грудня 2024 року водій травнспортного засобу ОСОБА_2 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду.

07 лютого 2025 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП.

Згідно з витягом з централізованої бази МТСБУ станом на 19 грудня 2024 року поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 не знайдено.

Відповідно до розрахунку вартості КТЗ маркиOpel Insignia, номерний знак НОМЕР_2 на підставі наказу від 03 березня 2025 року №3.1/5859, МТСБУ вирішено відшкодувати ОСОБА_3 160 000,00 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньої-транспортної пригоди.

04 березня 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в сумі 160 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5453 від 04 березня 2025 року.

МТСБУ понесло витрати на збір документів з метою визначення вартості шкоди на суму 3787, 52 грн., що підтверджується платіжними інтрукціями №3035 від 11 лютого 2025 року. 24 березня 2025 року.

27 червня 2025 року МТСБУ пред`явлено вимогу до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, яка залишена відповідачем без задоволення.

За ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.1, 2 та 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76, 77 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача МТСБУ в порядку регресу виплачених ним коштів у розмірі 160000,00 грн , пов`язаних з регламентною виплатою, 3 787,52 грн. додаткових витрат на збір документів.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частинами 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, яким також визначено правовий статус МТСБУ.

Згідно з пунктом 39.1. статті 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 41 Закону № 1961-IV передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій, в якому відповідно до приписів підпункту а) пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Також частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом 1961-IV обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_1 і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з нього на користь позивача суми такої компенсації у порядку регресу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов, тому з нього необхідно стягнути на користь позивача половину сплаченого судового збору в розмірі 1514,00 грн та зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачу судовий збір в розмірі 1514,00 грн, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції №22258 АТ "Укрексімбанк" (м.Київ) від 08 липня 2025 року, платник МТСБУ.

Керуючись ст.141, 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (рахунок НОМЕР_4 в АТ "Укрексімбанк") в порядку регресу 160 000,00 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, 3 787,52 грн. додаткових витрат на збір документів та судовий збір в розмірі 1514,00 грн , всього - 165 301, 52 грн.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачу судовий збір в розмірі 1514,00 грн, що становить 50% сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції №22258 АТ "Укрексімбанк" (м.Київ) від 08 липня 2025 року, платник МТСБУ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 11 серпня 2025 року .

Суддя О.О.Гаврилюк