Справа № 450/1584/24 Провадження № 2/450/311/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства "Ідея Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

про (предмет спору):

кредитний договір № R01.00203.007104260 від 20.10.2020 р. визнати недійсним в частині пункту 1.3 щодо процентної ставки, стягнути судові витрати

підстава позову (позиція позивача): 20 жовтня 2020 р. між мною, ОСОБА_1 та АТ «Ідея банк» було укладено Кредитний договір № R01.00203.007104260 від 20.10.2020 р. Відповідно до пункту 1.1. Договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 83 587,08 грн.(вісімдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят сім грн. 08 коп.), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Пунктом 1.3 Договору, визначено, що за користування. Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 35.03% річних від залишкової суми кредиту. Однак, під час укладення Договору Відповідач порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», що призвело до того, що умови Договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбаланс, договірних прав та обов`язків та спрямовані на погіршення становища Позивача, та споживача.

Під час укладення Договору «Ідея Банк» порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», що призвело до того, що умова Кредитний договір № R01.00203.007104260 щодо процентної ставки є несправедливою, суперечить принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків та спрямована на погіршення становища Позичальника, як споживача, а тому повинна бути визнана недійсною.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте представник скерував до суду заяву, у якій просить розглядати справу у їх відсутності. Окрім цього зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити.

Позиція відповідача: відповідач у відзиві на позовну заяву вважає таку безпідставною, оскільки при укладенні Кредитного договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов. Окрім того зазначає, що Банк не нараховував ані пеню, ні штрафу, ні комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву, крім наведеного вище, зазначає, що просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Позиція третьої особи: представник у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

13.01.2025 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що 20.10.2020 р. Позивач та Банк уклали договір кредиту № R01.00203.007104260. Згідно з Кредитним договором, Позивач отримала кредит у розмірі 83587,08 грн. зі сплатою 35,03% річних строком на 66 місяців з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Згідно зі ч. 1 ст. 1054 ЦК України, умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, згідно зі ст.203 ЦК України, умовою чинності правочину є також його вчинення у формі, встановленій законом.

Згідно зі статтею 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 ЦК України. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

За змістом статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення договору), нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Позивач зазначає, що факт підписання кредитного договору не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з умовами вказаного договору; під час підписання кредитного договору Банк не надав позивачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Так, підписавши договір, Позивачка засвідчив, що він погодився з його умовами. Позивач не надав доказів того, що при укладанні Кредитного договору він не мав обсягу цивільної дієздатності чи його волевиявлення не було вільним і не відповідало внутрішній волі.

Крім того, згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання потрібно виконувати належним чином відповідно до їх умов, а також вимог закону та інших правових актів. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (дату) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Суд погоджується із доводами Відповідача про те, що при укладенні Кредитного договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Крім того, позичальник у подальшому виконував умови кредитного договору та сплачував відповідні кошти. Окрім цього, Позивач погодився з умовами Кредитного договору, де визначена реальна річна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), тобто Позивач був обізнаний з реальною річною процентною ставкою та загальною вартістю кредиту, в який також входила комісія за обслуговування кредитної заборгованості. З урахуванням тієї обставини, що позичальник під час укладення Договору ознайомлювався з його текстом та змістом в цілому, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловив, а зміст Договору, як вбачається з вищенаведеного, жодним чином не порушує його законних прав та інтересів.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

У статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведенні належним чином. У разі порушення зобов`язання (у т. ч. прострочення його виконання) настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Таким чином, Договір був укладений і підписаний сторонами у відповідності з умовами закону.

Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи із змісту ст. ст. 1054, 1055 Цивільного кодексу України, Позивач та Відповідач узгодили всі істотні умови, необхідні для договорів цього виду, а відповідно відсутні будь - які правові підстави для визнання кредитного договору недійсним в цілому чи його частин. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, які підписані позивачем. Щодо вимоги про зарахування коштів в тіло кредиту, дана вимога порушує черговість погашення платежів, яка визначена умовами кредитного договору, та порушує вимоги Закону України «Про споживче кредитування».

У графіку щомісячних платежів за Договором визначена загальна сума за процентами за користування кредитом, що підлягає сплаті на підставі процентної ставки, визначеної п. 1.3. Договору, яка становить -105 804,37 грн., розмір основної суми кредиту 83 587,08 грн.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Враховуючи, що сторони досягли згоди за істотними умовами спірного Кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписі в статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Посилання позивача на ЗУ Про захист прав споживачів суд до уваги не бере, оскільки, як вбачається із наданих Відповідачем документів, Банк не нараховував і не нараховує ні пеню, ні штрафи, ні комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства "Ідея Банк" про (предмет спору): кредитний договір № R01.00203.007104260 від 20.10.2020 р. визнати недійсним в частині пункту 1.3 щодо процентної ставки, стягнути судові витрати, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; АТ «Ідея Банк», , м. Львів, вул. Валова, буд. 11; Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Повний текст рішення складено 23.06.2025 року.

СуддяЄ. О. Данилів