Справа № 159/3516/25
Провадження № 2/159/1338/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) звернулась з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 або відповідач) у якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі син або ОСОБА_3 ), в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання - 30.06.2026.

1. Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у неї ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 перебуває на її утриманні. У додаткових витратах на ОСОБА_3 відповідач добровільно участі не бере, самоусувається від цього.

На сьогодні ОСОБА_3 продовжує навчання в 11-В класі закладу загальної середньої освіти «Ліцей №1 м. Ковель», термін навчання до 30.06.2025.

Щодня ОСОБА_3 здійснює витрати на громадський транспорт, харчування, також існують витрати на придбання книжок, канцтоварів, одягу, та усього того, що є необхідним для забезпечення звичайного процесу навчання дитини, тощо.

Самостійно покривати вказані витрати позивач не має можливості. У зв`язку із навчанням ОСОБА_3 відповідно не працює, не має будь-якого іншого джерела доходу.

Свої вимоги позивач мотивує положеннями статей 141, 185, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі -СК України) щодо можливості стягнення аліментів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вимоги визнав частково готовий сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1600,00 грн. На обґрунтування своєї позиції посилається на те, що отримує заробітну плату в розмірі 8800,00 грн на місяць, що після вирахування податків становить 7216,00 грн. Крім того зазначає, що хворіє у зв`язку з чим мусить нести додаткові постійні витрати на лікування. Відповідач також вважає, що позивачем не аргументовано потребу у стягненні аліментів саме в розмірі 5000,00 грн. Зазначає, що їхній син навчається на державній формі, не несе витрат на проживання в гуртожитку тощо, а тому вимога про стягнення аліментів у розмірі 5000,00 грн є необґрунтованою, готовий платити аліменти в розмірі 1600,00 грн на місяць.

На підтвердження своїх заперечень посилається на вимоги ст. 141, 200, 182 СК України.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач зовсім не бере участі в утриманні дитини, відмовився частково оплатити витрати на послуги стоматолога, які позивач самотужки повинен був оплатити в розмірі 4000,00 грн. Позивач вважає, що відповідач штучно знижує свої доходи; вважає що додані відповідачем документи про його хворобу не свідчать про його непрацездатність. На переконання позивача відповідач, як батько повнолітнього ОСОБА_3 , який продовжує навчання, повинен забезпечити останньому гідне життя.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач додатково повідомив, що нещодавно йому встановлено нове захворювання, що підтверджується випискою із картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Це захворювання потребує постійного амбулаторного лікування. У зв`язку з наведеним, наполягає на можливості сплачувати аліменти в розмірі 1600,00 грн на місяць.

2. Процесуальні дії у справі, заяви клопотання учасників справи.

23.06.2025 суд ухвалою відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_1 від 23.03.2011.

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.10.2009 № НОМЕР_2 підтверджується розірвання шлюбу 12.10.2009 укладеного мі позивачем та відповідачем.

Копією довідки №347 від 16.04.2025 підтверджується те, що ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денного відділення ВСП «Ковельський промислово-економічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету». Навчання в коледжі з 01.09.2022 по 30.06.2026. Форма навчання - державна.

Копією довідки про доходи від 08.07.2025, виданої Старовижівським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, підтверджується отримання відповідачем доходу за період з січня по червень 2025 року в розмір 53 750,33 грн, з яких 9627,06 грн утриманого податку з доходів.

Копією епікризу №1348 від 01.07.2025, виданого КНП «Старовижівська Багатопрофільна лікарня» підтверджується наявність у відповідача гіпертонічної хвороби другого ступеня.

Копією обстеження на УЗД щитоподібної залози від 30.06.2025 підтверджується її збільшений розмір.

Копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3238 від 07.08.2025, підтверджується встановлення відповідачу діагнозу гупертонічна хвороба ІІ ст., ст. 2, гіпертензивне серце. Фібриляція передсердь, пароксизмальна форма. Міопія високого ступеня обох очей з астигматизмом.

Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері сімейних правовідносин щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

4. Мотивована оцінка аргументів учасників справи, застосування норм права та висновки щодо порушення прав та інтересів на захист яких подано позов.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61- 12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, обов`язок із забезпечення належного рівня життя дітей покладений в рівній мірі як на батька так і на матір.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_3 досяг повноліття та є студентом ВСП «Ковельского промислово-економічного фахового коледжу Луцького національного технічного університету»..

Зазначене дає підстави для правомірних очікувань на його утримання батьками в період навчання у формі аліментів, що передбачено ст.ст. 199, 200 СК України, оскільки він потребує матеріальної допомоги на навчання, проїзд, харчування, інші побутові потреби і не може самостійно себе забезпечити, у зв`язку з навчанням.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не може надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання до досягнення ним 23 років.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Під час визначення розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж.

Водночас суд враховує, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3028 грн.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отже, для забезпечення належного рівня життя ОСОБА_3 як матір так і батько зобов`язані вживати заходів по його утриманню до завершення ним навчання.

Так, на виконання положень ч. 1 ст. 182 СК України, позивач не надав суду доказів того, що у відповідача наявні на праві власності, володіння та/або користування майно та майнові права, у тому числі рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративні права. У справі відсутні докази того, що відповідач здійснив витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, чи інші витрати, що перевищують його заробіток (доходи).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, відповідач надав довідку про отримані ним доходи за перше півріччя 2025 з якої видно, що його середній заробіток складає 7353,88 грн на місяць (з відрахуванням податків).

Крім того суд бере до уваги наявне у відповідача захворювання, яке хоч і не свідчить про його непрацездатність, проте його наявність передбачає несення додаткових витрат на лікування.

Також суд, звертає увагу, що відповідно до наданих позивачем доказів, неповнолітній ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти за денною формою здобуття освіти за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку.

Розмір мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії для студентів закладів фахової передвищої освіти, які здобувають освітньо-кваліфікаційний рівень молодший спеціаліст, освітньо-професійний ступінь фаховий молодший бакалавр, освітній ступінь бакалавр, крім тих, що навчаються за спеціальностями (спеціалізаціями), для яких встановлюються академічні стипендії у підвищеному розмірі, визначається Постановою КМУ від 28 грудня 2016 р. № 1047, та складає - 1510 гривень на місяць.

А тому, суд також враховує, що ОСОБА_3 , за умови успішного навчання, самостійно може щомісячно отримувати дохід у розмірі стипендії.

На підставі наведеного, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати свою дитину, стягнення аліментів на ОСОБА_3 в розмірі 2000,00 грн буде справедливим та достатнім і не становитиме надмірний тягар для платника аліментів.

Суд не бере до уваги надану позивачем копію довідки про вартість лікування в стоматологічному кабінеті в розмірі 4000,00 грн, оскільки надана довідка не містить дати її видачі, а також долучена до матеріалів справи її копія не засвідчена в установленому ст. 95 ЦПК України порядку. Крім того, вказана копія довідки не відповідає вимозі щодо допустимості доказу, встановленій у ч. 2 ст. 73 ЦПК України, оскільки не є належним доказом оплати стоматологічних послу.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав повнолітнього сина ОСОБА_3 на отримання аліментів у зв`язку з навчанням, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 29.05.2025

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 29.05.2025 до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складене 01.09.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ