Справа № 190/212/25
Провадження №2/190/247/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю:

секретаря Пронської Т.В.,

представника позивача Титенко І.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста П?ятихатки цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив :

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.05.2007 року у розмірі 34867,07 грн., яка складається із: 34770,91 грн. заборгованість за тілом кредита; 96,16 грн. заборгованість за простроченими відсотками та судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позов мотивований тим, що 08.05.2007 ОСОБА_1 отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 05/15 тип - Універсальна. Відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 22.05.2007 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів сайті банку, що діяли на дату підписання заяви. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 42 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком

договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 14.01.2025 року має заборгованість 34867.07 грн., яка складається з наступного: 34770.91 грн. - заборгованість за тілом кредита; 96.16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ухвалою суду від 26.02.2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощенного позовного провадження без виклику сторін.

10.03.2025 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощенного позовного провадження, просив здійснити перехід з розгляду в порядку спрощенного позовного провадження без виклику сторін в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну судового засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

21.03.2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування відзиву зазначив, що 12.02.2023 року невідома особа вчинила шахрайські дії та шляхом блокування мобільного телефону НОМЕР_2 з його кредитної картки було викрадено 31841 грн. разом з комісією в сумі 1195 грн., що підтверджується копією виписки АТ КБ «ПриватБанк» по його рахунку від 08.03.2023 р. за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 р. Про вчинення шахрайських дій він дізнався в сервісному центрі мобільного оператора «Київстар» 13.02.2023 року. В цей хе день відразу повідомив про вчинення шахрайських дій до П`ятихатського відділення АТ КБ «ПриватБанк», де подав заяву про шахрайські дії відносно його кредитної картки та про зняття коштів з його кредитної картки невідомою особою. 07.03.2025 р. направлена заява до АТ КБ «ПриватБанк» з проханням повідомити про розгляд заяви від 13.02.2023 р. про вчинення шахрайських дій щодо його кредитної картки, викрадення грошових коштів та причини зарахування сум викрадених коштів до його заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією квитанції про направлення заяви та копією самої заяви. 13-14.02.2023 р. подав заяву шляхом звернення на телефонну лінію Національної поліції за номером 102 про викрадення з його кредитної картки 31841 грн., разом з комісією в сумі 1195 грн. Тогож дня до нього за місцем проживання приїхали працівники поліції відібрали письмові пояснення за його заявою. На його неодноразові звернення за вказаною заявою працівниками ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не приймалося ніяких дій та 22.07.2024 р. він повторно подав заяву по вищевказаному факту до ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яку було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350 за ч.4 ст.190 КК України. Факт відкриття кримінального провадження №0000350 підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2024 р. В 2024 р. кримінальне провадження № 000350 за ч.4 ст.190 КК України відносно вчинення шахрайських дій з його кредитною картою передано до Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, що підтверджується роздруківкою реєстраційних дій щодо передачі справи від 03.05.2025 р. 07.03.2025 р. ним направлена заява до ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням повідомити про результати розгляду моєї заяви 13-14.02.2023 року про вчинення шахрайських дій з його кредитною картою. Відповідь на його заяву на теперішній час не отримав. 07.03.2025 р. ним направлена заява до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням повідомити про результати розслідування кримінального правопорушення №0000350. Відповідь на заяву не отримав. Викрадені факти свідчать, що позивач безпідставно просить стягнути з нього 34770 грн.91 коп., При цьому позивач ввів його в оману при підписанні заяви про приєднання до умов та правил від 26.01.2023 р.,28.04.2023 р., та додаткової угоди №SAMDN18-01 до кредитного договору від 28.04.2023 які згідно наданих копій свідчать, що вони підписані на електронному пристрої, та він не міг належним чином ознайомитися з ним так як являється інвалідом 3 групи за зором з дитинства і не міг визнати за собою борг в сумі 43420 грн.84 коп., так як останній утворився в результаті шахрайських дій невідомої особи з його кредитною карткою. В той же час позивач не надав доказів та підтвердження того, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати відповідні платіжні операції з моєї кредитної картки.

24.03.2025 постановлено ухвалу про перехід в розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

03.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - Тереняк В.І. надійшла відповідь на відзив, згідно якої просить задовільнити позов в повному обсязі. В обгрунтування відповіді зазначила, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до умов та правилами надання банківських послуг. Заява разом з умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Умовами та тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. З карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможлива без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

12.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Савіхіної А.М. на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №б/н від 22.05.2007 р., в розмірі 32867,07 грн (32867,07 грн.- заборгованість за тілом кредиту).

Ухвалою суду від 16.06.2025 року справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача Титенко І.С. позов підтримала та просила його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову, посилався на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк».

Як встановлено з копії анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 04.06.2018 року, відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів і Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів у визначеному в позові розмірі, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Крім того, правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Суд відхиляє ці докази як належні, достовірні та достатні на підтвердження існування договірних кредитних відносин між сторонами по справі, оскільки вони не містять відомостей про укладення саме кредитного договору.

Позивачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження того, що відповідач виявив бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З наданих розрахунків заборгованості, якими позивач обґрунтував свої вимоги вбачається, що станом на 17.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 32867,07 грн., яка складається з наступного: 32867,07 грн. заборгованість за тілом кредита;

Крім того, з наданого ОСОБА_1 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що на підставі його заяви від 22.07.2024 р. до ЄРДР внесено відомості про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення за ч.4 ст.190 КК України, за ознаками вчинення шахрайських дій та перерахування грошових коштів з належної йому карти «ПриватБанк». (а.с.18)

Про вчинення шахрайських дій ОСОБА_1 було повідомлено П`ятихатське відділення АТ КБ «ПриватБанк», однак інформація про розгляд його заяви від 13.02.2023 року відсутня.

Згідно листа ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0000350 було передано для подальшого проведення досудового розгляду до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про що повідомлено заявника ОСОБА_1 (а.с.63)

Згідно листа Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, - досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000350 від 22.07.2024 р.за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України станом на теперішній час триває, заплановано проведення ряду слідчих дій та процесуальних дій направлених на встановлення об`єктивної істини та прийняття законного рішення. Жодній особі під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні наразі не повідомлено про підозру. (а.с.109)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палат Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-і (провадження № 61-1396св18) вказано, що:

"користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якій спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувача або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателі крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втрат незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або інші інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висиова сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі І 6-71цс15.

Позивач не довів того, що відповідач втрачав та/або сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціював платіжні операції.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової паля Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/Ш (провадження № 61-3239св18) зазначено, що:

"встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли - втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61 -1396св18) вказано, що:

«користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71 цс 15.

Про результати службового розслідування за вказаним фактом, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано відповіді.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач сприяв незакорнному викристанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу невідомій особі здійснити платіжні операції.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 528, 530, 610, 638, 1049, 1050, 1054, ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати по справі, понесені позивачем при зверненні з позовом, віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", , місцезнаходження: вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 21 серпня 2025 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева