БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/563/25
Провадження № 2/497/604/25
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

(після відкриття провадження)

"04" серпня 2025 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись у приміщенні суду в м.Болград з матеріалами цивільної справи за позовом адвоката Москаленка Руслана Аркадійовича представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

10.03.2025р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, судом перевірена правильність підсудності справи отримані відомості про реєстрацію місця проживання відповідача у Болградському районі, тому позов підсудний Болградському районному суду Одеської області.

Ухвалою суду від 07.05.2025р. було відкрите провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання було призначене на 03.07.2025р., проте з`ясовано, що позов не відповідає вимогам ст.175ч.3п.п.2,4-10 та ч.5,7ст.177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху пілся відкриття провадження.

Так, відповідно до ч.11ст.187 ЦПК України, згідно якої: "11. Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали". Тобто, якщо позивач не виконує вимоги суду щодо усунення недоліків у встановлений термін, позовна заява може бути залишена без розгляду.

Судом встановлено, що вищезазначений поданий представником за довіреністю позивача позов не враховує усіх вимог, передбачених ст.ст.175,177 ЦПК України - відсутній доказ волевиявлення позивача, оскільки позов підписаний не позивачем, а повноваження представника, який підписав позовну заяву, не підтверджуються належним доказом на волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу і представництво його інтересів заявником у суді саме з цього питання.

В якості роз`яснення, суд звертає увагу представника позивача, що, відповідно до положень ч.1ст.14 СК України, сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані безпідставно іншій особі, навіть якщо вона є адвокатом, оскільки, згідно вимог ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст.56ч.4 СК України визначено, що примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом).

Крім того, відповідно до вимог ч.ч.1,2 та 6 ст.13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Обов`язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Тому суд, у даному випадку, враховує, по-перше, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, надані у п.15 постанови №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно якого сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються. Отже, волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, що залежить від обставин, які склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема, щодо реєстрації шлюбу та подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом кожного з подружжя або обох, та не підлягає передорученню.

А, по-друге суд також враховує і висновки Верховного Суду, який Постановою у складі колегії суддів 1-ї судової палати КЦС від 09.07.2021 (справа №607/10879/20), визначив, що в разі, якщо до позовної заяви додано ордер на представництво інтересів позивача та копію договору про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат має право складати, підписувати та подавати за дорученням клієнта скарги, заяви, клопотання, у тому числі позовні заяви, відзиви, заперечення... тощо, що стосуються саме питання про розірвання шлюбу це свідчить про наявність належних повноважень в адвоката на надання правової допомоги, якому надано всі процесуальні права та обов`язки визначені для позивача (саме в такій категорії справ).

Ст.ст.237,238 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до змісту чинного законодавства може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Ч.4ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", а, згідно зі ст.26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З вищевказаного нормативного регулювання предмету та підстав позову вбачається, що адвокат, як представник особи, який звертається до суду з питанням про розірвання шлюбу, на підтвердження своїх повноважень учасника справи має надати суду договір про надання правової допомоги і підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта, з якого, у даному випадку, має вбачатися воля позивача саме на розірвання шлюбу.

Однак, заявником не надано суду довіреності(договору), з якої б вбачалася воля позивача на розірвання шлюбу, тому суд дійшов висновку, що суду не надано доказів особистого волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу, що виключало відкриття провадження за позовом і взагалі, на підставі ч.4п.1ст.185 ЦПК України може бути повернута з підстав того, що її "не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати".

Крім того, оскільки позов стосується сімейних правовідносин, позивачем не зазначено, чи не є дружина вагітною, не зазначено інших відомостей, що мають суттєве значення для розгляду справи про розірвання шлюбу, у тому числі щодо наявності чи відсутності спору про спільне майно, оскільки, відповідно, наприклад, до вимог ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім певних випадків, визначених чинним законодавством... Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі. В якості роз`яснення: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, лише в разі, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (ст. 110 СК України).

Таким чином, суд, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, дійшов висновку про присутність обґрунтованих підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог ст.187ч.11 ЦПК України, про що слід повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст. ст.95,175,177, 185,187ч.11 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву адвоката Москаленка Руслана Аркадійовича представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Надати позивачу (представнику) строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання суду доказів стосовно його повноважень та волі позивача саме на розірвання шлюбу.

Роз`яснити, що в разі невиконання цієї ухвали протягом встановленого судом строку позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, та відповідно до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту підписання її суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя А.В. Кравцова