Справа № 357/2322/25
Провадження № 2/357/2370/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Рашкової В.В., представника відповідачки адвоката Дульдієра О.П., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про визнання недійсними пунктів договору,

В С Т А Н О В И В :

20.02.2025 представник позивача, адвокат Рашкова Валентина Володимирівна, звернулася до суду з позовом мотивуючи тим, що 10 травня 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали договір про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна №05-02 від 10.05.2024, у відповідності з яким позивач має виключне право пошуку покупця на об`єкт нерухомого майна, що передбачено п. 1.1 Договору, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,5 кв.м. Згідно розділу 3 Договору позивач, виконуючи належним чином свої обов`язки за договором, здійснював продаж зазначеного об`єкту нерухомості всіма можливими шляхами, через застосунки інтернет - сайтів, шляхом розміщення реклами, та за допомогою інших інструментів, якими користуються ріелтори у своїй роботі. Про хід виконання договору позивач інформував відповідачку та довірену нею особу - ОСОБА_3 , що діяла від імені відповідачки на підставі довіреності №2222 від 08.05.2024, виданої приватним нотаріусом Цвинтарною Іриною Олександрівною. Проте, Відповідачка без відома, попередження чи погодження із позивачем самостійно здійснила продаж майна (квартири), уклавши договір купівлі-продажу із покупцем, якого знайшла сама, чим порушила умови Договору № 05-02 від 10.05.2024. Позивач звернувся до відповідачки та звертався до її довірительки за довіреністю щодо врегулювання даної ситуації, розірвання договору та відшкодування понесених ним витрат і винагороди, однак відповідачка відмовилась здійснювати оплату за послуги позивача та відшкодування коштів за порушення умов договору. У зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3, п.5.2, п.5.3. п.5.4, п. 9.3. п.9.4 Договору №05-02 від 10.05.2024, просила стягнути з відповідачки на користь позивача втрачену вигоду в розмірі 3250 доларів США, що в національній валюті за курсом Нацбанку на день подачі до суду становить 3250x41,30 грн =134225,00 грн, штраф у розмірі 100% винагороди - у сумі 134225,00 грн, пеню у розмірі 1% від суми боргу, за кожен день простроченого виконання (починаючи з дня продажу квартири третій особі і до дня подачі даного позову до суду) у розмірі 1999,84 грн та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

24.02.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справ та в порядку спрощеного позовного провадження призначено судове засідання на 24.03.2025 11:30.

24.03.2025 судом постановлено ухвалу, про витребування у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарної Ірини Олександрівни належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , з усіма додатками та належним чином звірену копію довіреності №2222 від 08.05.2024 від ОСОБА_2 на ОСОБА_3 .

24.03.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 22.04.2025 10:00, згідно п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

03.04.2025 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О. подано до суду матеріали на виконання ухвали суду від 24.03.2025.

22.04.2025 справу було знято з розгляду, а судове засідання перенесено на 19.05.2025- 09:30, у зв`язку з оголошенням на території України повітряної тривоги.

05.05.2025 представник відповідачки адвокат Дульдієр Олександр Петрович подав до суду зустрічний позов ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про визнання недійсними пунктів договору, у якому просив визнати недійсними пункти 1.1, 4.3, 5.3, 5.4, 9.4, 9.5 Договору № 05-02 від 10 травня 2024 року про надання послуг по пошуку покупця на об`єкт нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , з наступних підстав. Вказані пункти Договору № 05-02 від 10 травня 2024 року є несправедливими, оскільки позивачем встановлені жорсткі обов`язки споживача (відповідачки), тоді як надання послуг обумовлене лише власним розсудом виконавця (п.1.1 договору); встановлено вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (штраф сто відсотків від розміру сум винагороди (п.5.3, п.5.4.) у разі невиконання ним зобов`язань з договором; установлення обов`язкових для споживача (відповідачки) умов, якими вона не мала реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; встановлено обов`язок споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх зобов`язань (п.5.4, п.9.3, 9.4, 9.5), а розмір винагороди (п.4.3) нічим не аргументований, розрахунку винагороди - 3250 доларів США не надано. Відповідачка є особою похилого віку, станом на дату укладення договору їй виповнилося 82 роки, договір вона підписала не читаючи, а якби і читала, то зміст договору для неї був би не зрозумілий, та вона не мала можливості ознайомитися із договором перед його укладенням. Відповідачка вважає, що умови вказаного договору перешкоджають їй у виборі надавача послуг та порушують її права споживача таких послуг. Вважає, що дані умови є несправедливими та такими, що вносять дисбаланс між сторонами договору, зокрема обмежують право споживача на отримання послуг інших агентств, обмежують траво вибору надавача послуг (п. 1.1 Договору виключне право позивача у пошуку покупця). Вказані пункти договору відступають від положень актів цивільного законодавства, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів», у якому прямо вказано, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, коли всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Обов`язковість для сторін договору положень Закону України «Про захист прав споживачів» випливає з їх змісту або і суті відносин між сторонами. ФОП ОСОБА_1 покупця не знайшов, попередній договір на купівлю квартири ні з ким не уклав, а об`єкт проданий особі з якою позивач жодних контактів не мав. Вирішуючи питання про розмір оплати, необхідно приймати до уваги об`єм виконаних робіт (пошук, домовленість з продавцем про огляд об`єкту, надання інформації, супровід до місця огляду, огляд і надання інформації, якщо вони мали місце), тому відповідачка вважала, що сума 2000,00 грн, яку вона пропонувала виконавцю надання послуг (позивачу) при врегулюванні спору у добровільному порядку, була би достатньою та відповідала б принципу добросовісності, справедливості та дисбалансу договірних прав, однак позивач не погодився на вказану пропозицію. Також, при зверненні до суду з позовом, позивач не надав доказів про огляд квартири потенційними покупцями та будь-яких актів огляду квартири, а інформація щодо продажу квартири була доступна широкому колу осіб. Тому вважає, що при таких вищезазначених обставинах пункти 1.1, 4.3, 5.3, 5.4, 9.4, 9.5 Договору № 05-02 від 10.05.2024 відносно ОСОБА_2 , як споживача послуг, є несправедливими, а тому є всі підстави для визнання їх недійсними.

19.05.2025 судом постановлено ухвалу, про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про визнання недійсними пунктів договору, до спільного розгляду з первісним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за невиконання умов договору.

19.05.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, заміну судового засідання з розгляду справи по суті на підготовче засідання та відкладення підготовчого засідання на 03.07.2025 09:30, згідно п. 3 ч.2 ст. 198 ЦПК України.

03.06.2025 представник позивача, адвокат Рашкова Валентина Володимирівна, подала до суду відзив на зустрічний позов обґрунтовуючи тим, що п.1.1 Договору № 05-02 від 10.05.2024 щодо виключного права пошуку покупця на об`єкт нерухомості є звичною практикою і відповідає всім передбаченим умовам ексклюзивного договору, який дає виконавцю ексклюзивні права на продаж об`єкта нерухомості та зобов`язує замовника утриматися від аналогічних договорів з іншими агентами або їх об`єднаннями. Такий вид договору є виключно правом сторін і його укладання не є обов`язковим, тому у випадку, якби відповідачка з самого початку не бажала виконання вказаних вимог саме від позивача то могла б наголосити на зміні цього пункту. Ексклюзивний договір покликаний у першу чергу захистити права, як замовника, так і виконавця, оскільки виступає гарантом зацікавленості обох сторін у продажі об`єкту нерухомості у вказаний у договорі термін. Саме цим продиктовані умови пункту 9.4 Договору: в час дії договору, об`єкт не може бути відчуженим (подарований, проданий, обмінений, тощо) в іншій спосіб, окрім, як на умовах визначених цим договором. Порушення умов казаного пункту, як то, самовільний продаж квартири, є грубим порушенням не лише умов договору, а й прав позивача, вказаний перелік прав та обов`язків як замовника так і виконавця чітко зазначений у Договорі, позивач добросовісно виконував покладений на нього обов`язок, докази чого долучені до матеріалів справи, посилання на той факт, що квартира не було продана позивачем є передчасним та необґрунтованим, оскільки термін дії договору не закінчився, адже Договір був укладений 10 травня 2024 року та діє до 01 вересня 2025 року, включно. Розмір винагороди виконавця передбачений пунктом 4.3 Договору: розмір винагороди становить суму рівноцінну 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) доларів США за курсом встановленим Національним банком України на день укладення договору купівлі-продажу об`єкта. Розмір винагороди становить 5% від початкової вартості об`єкта визначеної пунктом 2.1 Договору: початкова вартість об`єкта становить суму рівноцінну 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США за курсом встановленим Національним банком України на день укладення цієї угоди. На практиці при купівлі і продажу квартир комісія рієлтора або агентства становить 3-5% від суми угоди, що є цілком в межах допустимої норми і встановленої практики, оскільки в Україні на жаль немає нормативно-правового акта або ж закону який би регулював рієлторську діяльність, то при вирішенні таких питань варто виходити з установленої практики формування вартості послуг. Відповідно до пунктів 5.3 та 5.4 які передбачають штрафні санкції за невиконання умов договору, а саме: за невиконання зобов`язань по виплаті винагороди, замовник сплачує штраф на користь виконавця у розмірі 100% від розміру суми винагороди. За вчинення дій замовником в наслідок яких виконавець не зможе виконувати зобов`язання по договору, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю втрачену вигоду у розмірі винагороди передбаченої Договором. Пунктом 9.3 передбачено: вартість послуг підлягає відшкодуванню, за умови не виконання, або неналежного виконання своїх зобов`язань замовником, або дострокового розірвання договору. Вказані пункту покликані забезпечити охорону інтересів позивача, а не обмежити права відповідача, і були невірно трактовані представником відповідача, при належному і добросовісному виконанні умов договору штрафні санкції не настають, відшкодування підлягають стягненню лише у випадках невиконання або неналежного виконання свого обов`язку замовником або у разу перешкоджання замовником виконання свого обов`язку виконавцем. Відповідачка є цілком дієздатною особою, здатною усвідомлювати і керувати своїми діями, цей факт підтверджується тим, що вона самостійно здійснила продаж вказаної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, на якому стоїть її особистий підпис. Більше того, такий же підпис стоїть на кожній сторінці Договору №05-02, що ще раз підтверджує, що вона була повністю та належним чином ознайомлена з усіма умовами та пунктами договору, вона особисто поставила підпис на кожній сторінці договору та підписалася власними ініціалами. У випадках якби відповідачка була не згодна з окремими пунктами договору вона могла б ініціювати зміну умов договору за взаємною згодою сторін, як це передбачено ст. 651 ЦК України, без його розірвання, що не потягнуло б за собою відповідальність і дозволило мирно врегулювати питання, а не самовільно здійснювати продаж квартири, вказаної у Договорі. Посилання представника відповідачки на її похилий вік є нічим іншим, як спробою маніпулювати фактами та нівелювати її злочинний умисел при самовільному відчуженні квартири, тому такі аргументи є голослівними та не можуть враховуватися як належний та допустимий доказ. Враховуючи всі вищенаведені факти, які виступають підтвердженням того, що укладений договір є цілком законним, справедливим та рівноцінним, він ніяким чином не порушує прав і свобод жодної із сторін, при цьому підписаний обома сторонами, що підтверджує взяті на себе зобов`язання за істотними умовами та обов`язок їх належним чином виконувати, а в разі порушення нести відповідальність. Тому просила у задоволені зустрічного позову відмовити.

03.07.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 21.07.2025 11:30 та 28.07.2025 11:30.

28.07.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії ухвалення рішення та відкладення ухвалення і проголошення рішення на 07.08.2025 16:00.

Позивач ФОП ОСОБА_1 у судовому засіданні просив первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити та зазначив, що відповідачка до нього звернулася у травні 2024 року з питанням щодо продажу будинку у селі Саливінки, вони зустрілися, познайомилися і він повідомив їй про необхідність огляду будинку, визначення його вартості та в подальшому укладення договору. У ході розмови з відповідачкою, остання повідомила про бажання продати квартиру у місті Біла Церква. Так як ключів від будинку у відповідачки не було, вони поїхали оглядати квартиру, після чого визначилися з ціною квартири, яка останній підійшла, тому домовилися зустрітися в селі для огляду будинку. Пізніше вони зустрілися у будинку, разом із ОСОБА_3 , у якої були ключі від будинку та яка доглядає за ним, адже відповідачка проживає за кордоном. Після того, як відповідачка визначилася із ціною будинку, вона сказала готувати договір. Пізніше вони зустрілися в с. Гребінки, відповідачка прочитала договір, підписала його, повідомила про свій виїзд за кордон, на що він вказав на необхідність оформлення доручення на представництво її інтересів щодо продажу майна. Відповідачка 10.05.2024 надала довіреність на представництво її інтересів на ОСОБА_3 щодо квартири та будинку. Після укладення довіреності на ОСОБА_3 відповідачка відала їй ключі від квартири та домофону. Він, на виконання умов Договору, розмістив оголошення на різних сайтах. До нього надходили пропозиції і кожен візит з покупцями до квартири відбувався у присутності ОСОБА_3 , таких оглядів було здійснено 5 разів. Загалом надходили пропозиції по програмі «Е-оселя», але це не задовольняло відповідачку, адже вона хотіла отримати за продаж квартири готівку у доларах, так як виїздила за кордон. Після 3-4 презентацій квартири відповідачка сказала ОСОБА_3 нічого не підписувати до її приїзду, вона сама приїде і буде укладати договір. Після чого, з жовтня 2024 року він вже не проводив презентації квартири. В кінці листопада 2024 року відповідачка приїхала в Україну, вони зустрілися у с. Гребінки разом із ОСОБА_3 , відповідачка була незадоволена, що за такий великий період часу квартира не продана, тому повідомила, що буде залучати іншого продавця, при цьому обіцяла з ним розрахуватися за вже виконану роботу. В січні 2025 року відповідачка йому зателефонувала і сказала, що буде працювати по програмі «Е-оселя» і щоб він приводив покупців. Через тиждень у нього з`явився відповідний покупець після чого він зателефонував відповідачці для узгодження зустрічі, а вона повідомила про продаж квартири. Він звернувся до ОСОБА_3 з питанням чи дійсно відповідачка продала квартиру, на що остання повідомила про вирішення питання про зняття/взяття на реєстраційний облік відповідачки. 28.01.2025 він повідомив відповідачці про необхідність проведення з ним розрахунку за Договором, однак вона сказала, що нічого платити не буде. В цей же день вона уклала довіреність на Сердюка, який займався продажем квартири у м. Біла Церква. З кінця листопада 2024 року він презентацій про квартирі не проводив, адже у період з 15.11.2024 - 01.12.2024 відповідачка відмовилася з ним співпрацювати по програмі «Е-оселя», а 20-х числах січня 2025 року повідомила, що вже готова продавати квартиру по вказаній програмі. Однак, в подальшому вона сама йому повідомила про продаж квартири. Покупець, який придбав квартиру, це клієнт іншого агентства, якого знайшов не він. Реальні затрати на пошук покупців він не розраховував, адже відповідачка обіцяла з ним розрахуватися за договором, який не розірваний. Договір № 05-02 був прочитаний відповідачкою та підписаний 10.05.2024 у с. Гребінки у присутності ОСОБА_3 .

Представник позивача, адвокат Рашкова Валентина Володимирівна, у судовому засіданні первісний позов підтримала, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити за не обгрунтованістю та зазначила, що умовами договору було визначено виключне право позивача на продаж квартири відповідачки, договір передбачає права та обов`язки сторін, підписаний сторонами. Позивач виконував умови договору, здійснював пошук покупців, а квартира була продана без його участі. В договорі передбачено, якщо надходять пропозиції від інших покупців це має бути узгоджено між сторонами договору. Відповідачка договір читала, усе їй було зрозуміло, тому вона його підписала, адже вона не вперше продала нерухомість. Крім того, у це же період вона підписувала довіреності, їздила за кордон, не зважаючи на її вік. Умови договору відповідачку влаштовували, договір є ексклюзивним, не розірваний і не припинений. Відповідачка порушила умови договору та не відшкодувала кошти позивачу за виконану ним роботу. До позивача звертався ОСОБА_4 з пропозицією мирного врегулювання спору, однак його пропозиція сплата 400,00 доларів США не влаштувала позивача. Також, зазначила, що докази понесених витрат на правничу допомогу подасть у встановлений ЦПК України строк.

Представник відповідачки адвокат Дульдієр Олександр Петрович у судовому засіданні первісний позов не визнав, оскільки позивачем не доведено суму витрат, які він поніс при виконанні договору, а зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі та зазначив, що відповідачка, у випадку обґрунтованості позивачем суми коштів понесених ним витрат з продажу квартири, погодилася б з його вимогами. Представник відповідачки за довіреністю Сердюк пропонував позивачу кошти, у порядку відшкодування фактично понесених останнім витрат, однак він не погодився. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо положення договору є несправедливими вони мають бути визнані недійсними. Положення Договору № 05-02 від 10.05.2024 вносять дисбаланс між сторонами договору, несправедливі по відношенню до відповідачки, порушують принцип рівності сторін та суперечать ЦК України. Відповідачці на дату укладення договору було 82 роки, тому вона надала довіреність на родичку, якій довіряла та яка знайшла позивача. Відповідачка не читала договір, повний зміст договору їй не довели до відома, вона лише підписала його. Позивач тривалий час займався пошуком покупця квартири, одна не знайшов, а інша особа ОСОБА_4 досить швидко, протягом місяця знайшов покупця. У спірному договорі позивач зазначив ціну квартири 65000,00 доларів США, а продалася квартира з 75000,00 доларів США. Чому відповідачка не розірвала договір невідомо, однак вона в усній формі повідомила позивача, що буде шукати іншого агента, що останній визнав.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.05.2001 являється фізичною особою підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , вид економічної діяльності: 68.31 Агенства нерухомості, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.12-13,16,17).

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.01.2025 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджено матеріалами справи (а.с.46).

З копії Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року (а.с.14-15) вбачається, що ОСОБА_2 (замовник) та фізична особа підприємець ОСОБА_1 (виконавець) повністю розуміючи правові наслідки своїх дій, уклали даний договір, відповідно до якого: п. 1.1 - замовник надає виконавцю виключне право пошуку покупця на об`єкт нерухомого майна; п.1.2 - об`єктом нерухомості є квартира загальною площею - 90,5 кв.м, житловою площею - 55,3 кв.м, кількістю кімнат 3 житлові кімнати, місце розташування АДРЕСА_1 ; п. 2.1 початкова вартість об`єкта становить суму рівноцінну 65000,00 доларів США за курсом гривні за встановленим Національним банком України на день укладення цієї угоди; п.2.2 та п.2.3 вартість об`єкта може бути змінена за домовленістю сторін та шляхом прийняття замовником пропозиції від покупця; п. 7.1 Договір набирає чинність з дня його підписання та діє до 01 вересня 2025 року; Договір підписаний сторонами.

Згідно із п. п.3.2.3 Договору № 05-02 від 10.05.2024, виконавець зобов`язується розміщувати інформацію рекламного змісту на спеціалізованих електронних майданчиках з продажу нерухомості.

З матеріалів справи (а.с.24-28) вбачається, що ФОП ОСОБА_1 розмістив інформацію рекламного змісту на спеціалізованих електронних майданчиках з продажу нерухомості, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 90 кв.м., житловою площею 55 кв.м. кухня 10 кв.м., що розміщена на 6 поверсі та знаходиться по АДРЕСА_3 за ціною 65000,00 доларів США; реклама розміщена 07.07.2024, 23.12.2024, оновлена 09.02.2025.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.01.2025 за № 410321828 (а.с.18-19) вбачається, що ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2830, видного 25.09.2019 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 та 23.01.2025 речове право на вказане майно було припинено.

З матеріалів справи (а.с.20-23,76-103) вбачається, що 23 січня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , малолітніми: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах яких діють законні представники їх батьки, було укладено Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Цвинтарною І.О., зареєстрований у реєстрі за № 287, за ціною 3222039,87 грн; ОСОБА_2 , як повний розрахунок за продану квартиру відповідно до Договору від 23.01.2025 за № 287, отримано грошові кошти у розмірі 3222039,87 грн.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні дала показання, що вона проживає у с. Гребінки та доглядає за будинком відповідачки, яка попросила їй допомогти у продажу квартири у м. Біла Церква, адже сама живе за кордоном. Відповідачка залишила їй ключі від будинку та квартири, документи на майно, а також довіреність на вчинення від її імені відповідних дій, яку привезла їй додому. З позивачем вона знайома, адже вони проживають в одному селі, він займається купівлею продажем майна. Договір між позивачем та відповідачкою підписували у неї дома, відповідачка сама його підписувала. Вона бачила, як відповідачка читала договір близько 5 хвилин, і ніяких заперечень перед його підписанням не мала. Коли позивач знаходив покупців на квартиру, вона з ним їхала для огляду. Їздили показувати квартиру покупцям на автомобілі позивача близько 5 разів. Останній раз покупець хотів придбати квартиру по програмі «Е-оселя», але відповідачка їй зателефонувала та сказала нічого не підписувати, вона приїде і сама усе підпише. По приїзду відповідачки в Україну (восени 2024 року кінець року) вона віддала їй ключі від квартири та відповідачка сама займалася продажем квартири. Про продаж квартири відповідачка їй не повідомляла, але приїздила в село і вона їй допомагала знятися з реєстрації в м. Біла Церква і зареєструватися в селі. Відповідачка дуже розумна людина, вона має вищу освіту, працювала фінансистом та не вперше продавала нерухомість. Усі пропозиції від покупців квартири, яких знаходив позивач, були у гривневому розрахунку, а у валюті (долари), як хотіла відповідачка, не було. Відповідачка приїхала у листопаді 2024 року, а за місяць півтора до цього по телефону їй сказала «нічого не роби, нічого підписуй». Останній раз вона з позивачем показувала квартиру покупцю у жовтні 2024 року.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дав показання, що він з 1985 року являється ФОП та займається продажем нерухомості, у м. Біла Церква працює з 2000 -х років. 20.12.2024 відповідачка звернулася до нього з питанням продажу квартири, сказала, що тиждень тому на дошці оголошень біля під`їзду зірвала його рекламу. Вони зустрілися у її квартирі, вона хотіла продати квартиру за тиждень, але він сказав, що це дуже малий строк, однак спробує як найшвидше знайти покупця. В кінці січня 2025 року він знайшов покупця за допомогою іншого агентства, а через тиждень після продажу квартири відповідачка поїхала за кордон. 20.12.2024 він запитував відповідачку чи вона працює з якимось агентством, вона повідомила, що займався продажем квартири брокер із с. Гребінок, але вона з ним усе вирішила (повідомила його, що підключить до продажу квартири ще когось), у той час у неї не було на руках спірного договору. Він з відповідачкою ніяких договорів не укладав, враховуючи її вік. Відповідачка йому розповідала, що родичка знайшла брокера, тому коли підписувала з ним договір не читала його. Він, після отримання позовної заяви, читав договір украдений між позивачем та відповідачкою та вважає його несправедливим. Також відповідачка йому казала, що позивач їй телефонував і казав щоб вона йому заплатила за його роботу. Він розмовляв із позивачем, пропонував йому 400,00 доларів США за його виконану роботу, але він відмовився, сказав, що його вимоги заявлені у позовній заяві. У договорі вказана сума 6500,00 доларів США компенсації, але це несправедливі умови, фактично надані позивачем послуги вартують не більше 2000,00 грн. Коли він укладає договори на продаж квартир, то його послуги коштують 4 % від суми продажу. Квартиру продали за 75000,00 доларів США, дорожче ніж була домовленість із попереднім брокером та дорожче ніж заявила йому відповідачка (72000,00 доларів США). Колеги з м. Біла Церква казали, що не бачили квартиру позивачки у рекламі, і він також не бачив. Відповідачка надала йому доручення, оскільки виїздила за кордон і не мала можливості часто приїздити в Україну. Кошти за квартиру були перераховані на рахунок у гривні і в тому ж банку їх перевели у долари, які і отримала відповідачка та разом із квитанціями їх забрала і виїхала за кордон. Він виставив квартиру по ціні 77000,00 доларів США, був торг між сторонами, тому продали квартиру за 75000,00 доларів США.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Таким чином, ОСОБА_2 та фізична особа підприємець ОСОБА_1 мали право на укладення Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року та могли відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте при укладенні договору не могли відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що відповідачка без його відома, попередження чи погодження з ним самостійно здійснила продаж майна, а саме: квартири, уклавши договір купівлі продажу із покупцем, якого знайшла сама, чим порушила умови п.9.4 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року.

У свою чергу, відповідачка заперечуючи проти позову вказує на те, що умови Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року є несправедливими.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

У даному випадку, відносини між ОСОБА_2 , як споживачем послуг, та ФОП ОСОБА_1 , як надавачем послуг, регулюються вказаним Законом, а умови Договору № 05-02 від 10 травня 2024 року щодо пошуку покупця на об`єкт нерухомого майна мають відповідати його вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Згідно із п.19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надається для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.

Отже, відповідно до зазначеного, ОСОБА_2 мала право вільного вибору продукції, тому суд приймає до уваги твердження представника відповідачки, що положення п.1.1 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року щодо виключного права ФОП ОСОБА_1 на пошук покупця на об`єкт нерухомого майна, є несправедливими по відношенню до замовника таких послуг, оскільки вказана умова обмежує право вибору споживачем надавача таких послуг.

П. 9.4 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено, передбачено, що в час дії договору об`єкт не може бути відчужений (проданий, подарований, обміняний, тощо) в інший спосіб, окрім як на умовах визначених договором, а п. 9.5 визначено, що в час дії цього договору, усі покупці об`єкта нерухомості вважаються покупцями знайденими виконавцем.

Суд вважає дані умови договору несправедливими, які обмежують права споживача стосовно вибору виконавців послуг та передбачають дискримінацію покупців, що є порушенням принципу рівності.

Таким чином, зустрічні вимоги щодо визнання недійсними п.1.1., п.9.4, п.9.5 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року підлягають до задоволення.

Також, відповідачка у зустрічному позові просила визнати недійсним п.4.3 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року, мотивуючи тим, що розмір винагороди нічим не аргументований.

Однак, враховуючи свободу договору, згідно із ст. 6, ст. 627 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання даного пункту договору недійсним, адже відповідачка вказаний договір підписала та прийняла його виконання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, Договором про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено строк його дії з 10.05.2025 по 01.09.2025, позивачем були вчинені дії щодо пошуку покупця на об`єкт нерухомості відповідачки, однак протягом 6 місяців дії договору позивач не знайшов покупця на квартиру, при цьому, за допомогою іншого виконавця квартира була продана за два місяці і за більшою ціною, ніж була визначена вказаним договором, що підтверджено матеріалами справи та показами свідків.

Також, встановлено, що відповідачка у листопаді 2024 року повідомила позивача про залучення з продажу її квартири іншого виконавця, що у судовому засіданні позивач визнав та підтвердила свідок ОСОБА_10 .

Розділом 5 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено відповідальність сторін: п.5.1 за не виконання або неналежне виконання зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства, п. 5.2 за порушення п.4.4, п.4.5, п.4.6 умов договору, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю пеню у розмірі 1% від суми боргу, за кожен день прострочення виконання, п. 5.3 за невиконання зобов`язань по виплаті винагороди, замовник сплачує штраф на користь виконавця у розмірі 100% від розміру суми винагороди, п.5.4 за вчинення дій замовником в наслідок яких виконавець не зможе виконувати зобов`язання по договору, замовник зобов`язаний виплати виконавцю втрачену вигоду у розмірі винагороди (п.4.3 цього договору).

З вказаного розділу договору вбачається дисбаланс відповідальності сторін за невиконання умов договору, адже ним передбачено жорстку відповідність замовника, при цьому відповідальність виконавця зазначена опосередковано.

Відповідачка у зустрічному позові просила визнати п. 5.3, п.5.4 договору недійсним, оскільки ними визначена непропорційно велика сума компенсації у разі невиконання замовником зобов`язань за договором.

Так, відповідно до п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Таким чином, умови договору щодо сплати штрафу у розмірі 100 % від розміру винагороди та витраченої вигоди у розмірі винагороди є несправедливими, адже така сума компенсації перевищує п`ятдесят відсотків вартості продукції, тому у даній частині зустрічний позов підлягає до задоволення.

Позивач обґрунтовуючи позов вказує на те, що відповідачка порушила умови Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року, оскільки не виплатила йому винагороду.

П. 4.3 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено, що розмір винагороди виконавця послуг становить суму рівноцінну 3250,00 доларів США за курсом встановленим Національним банком України на день укладення угоди купівлі продажу об`єкта.

П. 4.4 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено, що вдень підписання попереднього договору, замовник сплачує виконавцю 50 % суми винагороди (п.4.3), а згідно п. 4.5. в день підписання попереднього договору, замовник здійснює повний розрахунок з виконавцем.

П. 4.6 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено, що у випадку відмови покупця укласти угоду купівлі продажу об`єкта по вині замовника (відмова виконання попереднього договору замовником, вчинення дій які унеможливлюють здійснити продаж об`єкта, тощо), повна сума винагороди сплачується не пізніше закінчення дії цього договору.

Однак, позивачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів, що покупець на вказану квартиру відмовився укладати угоду купівлі продажу об`єкта по вині замовника. У даному випадку, ні попередній договір, ні угода купівлі продажу майна не були укладені у порядку виконання Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року, тому підстави для виплати замовником винагороди були відсутні.

Таким чином, як наслідок, відсутні підстави для застосування п. 5.2, п.5.3, п.5.4 вказаного договору щодо сплати замовником пені, штрафу та втраченої вигоди, крім того, враховуючи, що п.5.3, 5.4 Договору є несправедливими.

Згідно із п.3.2 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року, виконавець зобов`язується: п. 3.2.1 - здійснити комплекс дій і заходів з пошуку покупця на об`єкт нерухомості замовника, п.3.2.2 створити тентову, фото та іншу інформацію рекламного змісту, п. 3.2.3 розміщувати інформацію рекламного змісту на спеціалізованих електронних майданчиках з продажу нерухомості, п. 3.2.4 завчасно інформувати замовника про день та час проведення презентації об`єкта, проводити презентації об`єкта нерухомості для покупця або його представника, п. 3.2.5 інформувати замовника про результат проведених презентацій, п. 3.2.6 - проводити переговори з покупцем або його представником, п. 3.2.7 інформувати замовника про результати проведених переговорів, п. 3.2.8 приймати від покупця або його представника пропозиції по ціні об`єкта (оферти), інші пропозиції, що стосуються умов відчуження об`єкта, п. 3.2.9 інформувати замовника про отримані пропозиції від потенційних покупців, п.3.2.10 організовувати зустріч покупця та замовника для підписання попереднього договору.

Як встановлено судом, позивачем виконувалися умови вказаного договору, зокрема, щодо здійснення дій і заходів з пошуку покупця на об`єкт нерухомості, шляхом створення інформації рекламного змісту та розміщення інформації з продажу об`єкту на спеціалізованих електронних майданчиках з продажу нерухомості, проведення п`ятьох презентацій об`єкта нерухомості для покупців та інформування замовника щодо проведених презентацій, що підтверджено матеріалами справи та показаннями свідка

ОСОБА_3 9.2 Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року передбачено, що вартість послуг становить 300,00 грн за кожен день дії договору.

Разом з тим, позивач вимоги щодо відшкодування йому витрат згідно вказаного пункту договору не заявляв та розрахунок суми коштів за виконану ним роботу за договором не надав, тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідачки щодо можливості відшкодування у даному випадку коштів за виконану позивачем роботу, адже згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Також, суд критично оцінює доводи представника відповідачки, що ОСОБА_2 будучи особою похилого віку підписала договір не читаючи його, не мала можливості ознайомитися з ним перед його укладенням, оскільки до суду не надано достатніх доказів у підтвердження вказаних обставин та вказані обставини спростовуються матеріалами справи та показаннями свідка ОСОБА_3 .

Так, 08.05.2024 ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником, зокрема щодо підготовки документів для наступного продажу належної їй на праві особистої власності квартири АДРЕСА_2 та продажу даної квартири за ціною та на умовах на власний розсуд, що підтверджується довіреністю, посвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О. зареєстрованої у реєстрі за № 2222 (а.с.76).

Таким чином, ОСОБА_2 мала можливість чи особисто, чи за допомогою уповноваженої неї особи ознайомитися з Договором про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року до його підписання.

Також, ОСОБА_2 23.01.2025 уклала договір купівлі продажу вказаної квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О. та зареєстрований за № 287 (а.с. 77-81).

При цьому, при посвідченні вказаних правочинів, нотаріус перевіряє цивільну дієздатність та правоздатність фізичної особи, роз`яснює приписи цільного законодавства, що регулюють укладені правочини, а враховуючи укладення відповідачкою вказаних правочинів, можна дійти висновку, що вона розуміла значення своїх дій та їх правові наслідки, перебуваючи у ясній пам`яті та при здоровому розумі, діючи добровільно за відсутності будь якого примусу, навіть будучи особою похилого віку, враховуючи, що довіреність була укладена за два дні до укладення Договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року.

Оцінюючи встановлені обставини та докази у їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_2 , будучи вільною в укладенні договору та визначенні його умов, керуючись свободою договору, згідно із ст. 6, ст. 627 ЦК України, погодилася з умовами договору про пошук покупця на об`єкт нерухомого майна № 05-02 від 10 травня 2024 року, не відмовилася від його укладення та прийняла його виконання, тому позивач має право на оплату за виконану ним роботу за договором, відповідно до ч.2 ст. 903 ЦК України, згідно якої у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ФОП ОСОБА_1 сплатив при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2804,50 грн ( а.с. 1), але враховуючи, що у задоволенні його позову відмовлено, понесені ним судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Відповідачка - ОСОБА_2 за подання зустрічного позову звільнена від сплати судового збору, згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, з ФОП ОСОБА_1 на користь держави стягується судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 6,11,15,16, 627, 901,903 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. 4, 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору, відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про визнання недійсними пунктів договору, задовольнити частково.

Визнати недійсними пункти 1.1, 5.3, 5.4, 9.4, 9.5 Договору № 05-02 від 10 травня 2024 року про надання послуг по пошуку покупця на об`єкт нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення (проголошення). Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення (проголошення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6

Рішення складено 07.08.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко