Справа №127/6592/25
Провадження №2/127/1150/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

представника позивача - адвоката Ткаченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ткаченко Тамара Володимирівна, до Комунального закладу Центр культурних послуг Волноваської міської територіальної громади (надалі - КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» з вище зазначеною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ткаченко Т. В. Позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» № 180 від 05.05.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ що відсутні з нез`ясованих обставин» щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 . Дію трудового договору поновити. Зобов`зати КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 18.02.2022 по 02.05.2022 та середню заробітну плату з 03.05.2022 по день поновлення дії трудового договору та фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 28.02.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 03.03.2025.

11.03.2025 судом був направлений запит до Департаменту соціального захисту населення (Правобережне) з метою перевірки додержання правил підсудності та дійсності довідки від 16.04.2015 №509-622215 про статус позивача як внутрішньо переміщеної особи.

17.03.2025 на адресу суду надійшла відповідь, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.04.2015 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується вище зазначеною довідкою та проживає у м. Вінниця.

Ухвалою суду від 19.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання по справі призначено о 12-00 29.04.2025, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

04.04.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ». Розгляд справи просить проводити без участі представника відповідача.

В судове засідання 29.04.2025 з`явився представник позивача, позивач та представник відповідача не з`явився. Судом постановлена ухвала про розгляд справи у відсутність позивача та представника відповідача.

Представник позивача суду пояснила, що у зв`язку з поданням відповідачем відзиву на позов нею направлені адвокатські запити відповідачу, на які відповіді не надійшли. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошена перерва.

23.06.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи 23.06.2025 о 12-00 проводити без його участі в письмовому провадженні. На позовних вимогах наполягає, вказує, що він є інвалідом другої групи і має право отримувати заробітну плату як і інші працівники, яким роботодавець сплачував заробітну плату.

23.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ткаченко Т. В. надійшло клопотання про витребування додаткових доказів від КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ", а саме:

- розрахункових відомостей про нарахування заробітної плати, утримання та виплати працівникам КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» за періоди часу з 01.03.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 31.12.2022, за 2023, 2024 та 2025 роки;

- відомостей зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) КЗ «Центр культурних послуг Вольноваської МТГ» за періоди часу з 01.03.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 31.12.2022, за 2023, 2024 та 2025 роки;

- довідки про доходи ОСОБА_1 у КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ»;

- наказ (ів), актів та/або інших документів про оголошення простою у КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ», а також інших наявних документів, на підставі яких працівникам КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» здійснювалась оплата простою.

Клопотання про витребування доказів подається внаслідок неможливості їх отримання самостійно, про існування яких позивачеві стало відомо після отримання відзиву на позов та відповіді на адвокатські запити, що відбулося після подання позову до суду та, відповідно, унеможливило подання цього клопотання разом із позовною заявою.

Окрім цього, 23.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ткаченко Т. В. надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке мотивоване тим, що отримання інформації, яка міститься у відповідях на адвокатські запити, а також отримання усіх доказів (у разі задоволення судом клопотання про їх витребування), на думку адвоката, є підставою для уточнення позовних вимог, що можливо до початку першого судового засідання, однак не могло бути реалізовано позивачем з огляду на виникнення таких підстав вже після початку розгляду справи. Але стаття 49 ЦПК України надає строк для реалізації такого процесуального права позивачеві до закінчення підготовчого судового засідання, що є стадією загального позовного провадження. Справа, що розглядається, потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, які у зв`язку зі складністю, обсягом доказів та особливостями предмета доказування, не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

23.06.2025 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи 23.06.2025 у відсутність представника відповідача та заперечення на клопотання про витребування доказів, яке обґрунтоване тим, що клопотання про витребування доказів було подано з пропуском строків та у клопотанні не заявлено про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням неможливості подання зазначеного клопотання у встановлений законом строк з причин, що не залежали від позивача, відсутні будь які-посилання на обставини, які можуть підтвердити затребувані докази, або аргументи, які вони можуть спростувати, не стосуються предмету спору, а також невідповідність клопотання вимогам пунктів 2, 4, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, просить відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні, яке було призначено на 12-00 23.06.2025 представник позивача адвокат Ткаченко Т. В. не наполягала на клопотанні про витребування додаткових доказів у справ в повному обсязі, підтримала його в частині витребування довідки про доходи ОСОБА_1 від КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ».

27.06.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; при розгляді справи просить врахувати правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.06.2025 також від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в якому представник відповідача зазначає, що станом на дату подання цього заперечення відповідь на відзив так і не надана позивачем, що значно порушує процесуальні строки надані на його підготовку судом.

Після оголошення перерви в судовому засіданні 29.04.2025 представник позивача направила адвокатські запити лише 30.05.2025 тобто через місяць після судового засідання. При цьому в адвокатських запитах запитувалась значна кількість інформації за обсягомм та часом, більшість якої не стосувалась прав та обов`язків ОСОБА_1 та суті справи.

У подальшому представник позивача за одинь день до судового засідання - 22.06.2025 подала до суду два клопотання: про витребування доказів та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача не погоджується з аргументами представника позивача, які визначені як підстави для зміни виду позовного провадження, вказує, що обсяг доказів у справі є невеликим; позивач не вчинив дії, спрямовані на збирання доказів, до звернення з позовом до суду, хоча мав таку можливість; позивач затягує процес, порушує процесуальні строки, встановлені судом та ЦПК України, вдається до спроб штучного ускладнення процесу. На думку представника відповідача, зазначені дії у сукупності мають ознаки зловживання процесуальними правами.

Представник відповідача вказує, що принцип змагальності сторін у судовому процесі означає, що кожна сторона має право та обов`язок доводити обставини, на які вона посилається, та заперечувати докази іншої сторони. Позивач при поданні позову будував власну позицію на тому, що вона є доведеною, не надавши при цьому доказів, які підтверджують належним чином його вимоги. Наразі, на етапі судового розгляду, позивач намагається здійснювати збір доказів, але робить це з порушенням процесуальних строків та затягує процес. Відповідач же зацікавлений у швидкому вирішені справи та не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Представник відповідача просить відмовити у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

04.07.2025, 04.08.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення та заява про розгляд справи без участі аналогічні за змістом заяві, поданій 23.06.2025.

24.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ткаченко Т. В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить:

Скасувати наказ КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» № 180 від 02.05.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ що відсутні з нез`ясованих обставин» в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 . Дію трудового договору поновити.

Наказ КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» № 181 від 02.05.2022 «Про організацію роботи ЦКП Волноваської МТГ в умовах воєнного стану та оголошення простою працівників» - змінити шляхом включення до Додатку № 1 до наказу № 181 від 02.05.2022 ОСОБА_1 , інженера-програміста.

Зобов`язати Комунальний Заклад «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» виконати змінений наказ № 181 від 02.05.2022 щодо ОСОБА_1 , а саме, здійснювати нарахування та виплату йому оплати часу простою у розмірі 2/3 посадового окладу, починаючи з 01.03.2022 до закінчення або скасування воєнного стану або до можливості відновлення роботи підприємства.

Заява обґрунтована тим, що На розгляді Вінницького міського суду перебуває зазначена справа. Предметом позову заявлено: визнати незаконним та скасувати наказ КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» № 180 від 05.05.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ що відсутні з нез`ясованих обставин» щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 . Дію трудового договору поновити. Зобов`зати КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 18.02.2025 по 02.05. 2022 та середню заробітну плату з 03.05.2022 по день поновлення дії трудового договору та фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу.

Підстави позову викладені у позовній заяві та полягають у тому, що, як з`ясувалось позивачем у 2025 році, - наказом № 180 від 05.05.2022 із ним було призупинено дію трудового договору відповідно до статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Водночас із деякими працівниками трудові договори не призупинялись, а виплачувалось 2/3 окладів зв`язку з простоєм на підприємстві. Отже, дію трудового договору відповідач призупинив вибірково з окремим працівником, яким є позивач, але не з усіма працівниками, з якими продовження трудових відносин вважав можливими та реалізував їх.

На адвокатський запит від 24.06.2025 відповідачем надано відповідь та ряд документів, із яких випливають такі обставини.

02.05.2022 КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» було видано 2 накази - № 180 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ що відсутні з нез`ясованих обставин» та № 181 «Про організацію роботи ЦКП Волноваської МТГ в умовах воєнного стану та оголошення простою працівників».

Згідно з п.п. 2- 6 наказу 181 працівникам ЦКП Волноваської МТГ та філій, з якими вдалося встановити зв`язок і вони змогли підтвердити своє місцезнаходження оголошено простій з 01.03.2022 . У період простою дозволено працівникам не виходити на роботу, але із зобовязанням у робочий час (з 08 до 17 год) з понеділка по п`ятницю відповідати на дзвінки адміністрації, які надходять на доступні засоби комунікації та підтверджувати своє місцезнаходження. Оплату часу простою здійснювати у розмірі 2/3 посадового окладу та надбавки за вислугу років. Бухгалтерії здійснювати нарахування та виплату оплати часу простою за період з 01.03.2022 по 30.04.2022, починаючи з 02.05.2022 здійснювати оплату часу простою згідно табелів робочого часу.

Окрім наведеного, відповідачем було надано копії наказів щодо деяких працівників про скасування призупинення дії трудових договорів із ними та оголошення їм простою із виплатою у розмірі 2/3 посадового окладу на підставі поданих ними заяв.

Дізнавшись про таку можливість із відповіді на адвокатський запит, наданої відповідачем 27.06.2025, позивач звернувся до останнього з аналогічною заявою з метою позасудового вирішення спору, однак, отримав відмову із посиланням на те, що кошторисом на 2025 рік оплати простою не передбачено. Хоча наказом 181 визначено припинення роботи підприємства (похідним від чого згідно п.п. 2-6 наказу є оплата простою) до закінчення або скасування воєнного стану або до можливості відновлення роботи.

Враховуючи викладене, підставами позову є протиправність оскаржуваного наказу внаслідок наявності альтернативи оформлення щодо позивача простою з відповідною його оплатою нарівні із іншими працівниками. А щодо виплати середнього заробітку за аналогією закону на підставі ст. 235 КЗпП України, - стаття 113 цього кодексу. При цьому, хоча відповідно до частини 3 названої норми за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток, - в частині виплат позивач просить здійснити йому оплату простою нарівні із іншими працівниками.

На цих підставах прохальна частина позову уточнюється та викладається у вище зазначеній редакції.

Суд, вислухавши представника позивача, яка в судовому засіданні підтримала подані нею процесуальні документи з підстав, які в них зазначені, дослідивши подану представником позивача заяву про уточнення позовних вимог, заяву про перехід до загального позовного провадження, клопотання про витребування доказів, дослідивши письмові заперечення представника відповідача, дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 19 та п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, справ, що виникають з трудових відносин. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ст. 276 ЦПК України передбачено, що клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Таке клопотання має стосуватися розгляду в порядку спрощеного позовного провадження всієї справи і не може стосуватися лише певної частини позовних вимог, інакше суд не приймає його до розгляду, про що зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частинами 2-4 цієї статті передбачено, що у випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Системний аналіз положень статтей 274, 276, 277 ЦПК України свідчить, що позивач визначає вид провадження, звертаючись до суду з позовною заявою, зокрема, вказує в клопотанні, поданому разом з позовною заявою, що справа має розглядатися в спрощеному позовному провадженні, хоча законодавством спір не визначений як такий, що має розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач може заперечувати проти такої позиції позивача.

В додатку до позовної заяви позивачем не надавалось клопотання про вид позовного провадження, в якому має, на його думку, розглядатися ця справа.

Ухвалою суду від 19.03.2025 суд визначив справу як таку, що виникла з трудових відносин, а отже підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження. З власної ініціативи, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи , суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В ч. 5 ст. 274 ЦПК України зазначено, що суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд може вирішити питання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, вирішивши питання про можливість прийняття заяви представника позивача про уточнення позовних вимог до розгляду.

Вирішуючи це питання суд зважає на таке.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Отже, право на подання заяви про зміну предмета або підстав позову може бути реалізовано позивачем виключно у строк, встановлений законом, зокрема ч. 3 ст. 49 ЦПК України, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії, якщо суд за заявою позивача не визнає причини пропуску процесуального строку, встановленого законом, поважними та не поновить пропущений строк.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.04.2020 у справі справа № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025, як вже зазначалось судом, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, перше судове засідання по справі призначено о 12-00 29.04.2025. Судові засідання у справі проводились за участю представника позивача 29.04.2025, 23.06.2025, 28.07.2025.

24.07.2025 представник позивача - адвокат Ткаченко Т. В. подала заяву про уточнення позовних вимог, яка по суті, як вбачається з наведених вище змінених позовних вимог, є заявою про зміну предмета та підстав позову, бо в змінених позовних вимогах представник позивача просить скасувати наказ №180 від 02.05.2022, поновити дію трудового договору, внести зміни до наказу №181 про простій, встановити режим простою для позивача та проводити йому оплату часу простою, а в позовній заяві позивач просив скасувати наказ №180 від 02.05.2022, поновити дію трудового договору та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період з 18.02.2022 по 02.05.2022 та середню заробітну плату з 03.05.2022 по день поновлення дії трудового договору та фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу. Суд вважає, що уточненою позовною заявою представник позивача змінює не тільки предмет, а й підстави позову, якими вже є не тільки трудові відносини, що пов`язані з поновленням дії призупиненого наказом роботодавця трудового договору та виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а трудові відносини, пов`язані з поновленням дії призупиненого трудового договору, встановленням режиму простою для позивача та оплати часу простою.

Одночасна зміна підстав та предмету позову ст. 49 ЦПК України не передбачена.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Системний аналіз положень статей 49, 279 ЦПК України дає підстави стверджувати, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, то зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі, оскільки підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Суд доходить висновку, що заява про уточнення позовних вимог не відповідає формі і змісту, визначених у статті 175 ЦПК України, оскільки за змістом є заявою про зміну предмета позову та підстав позову.

Крім того, заява про зміну предмета або підстав позову повинна бути подана позивачем не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі, яке відбулося 29.04.2025. Заява про уточнення позовних вимог подана представником позивача 24.07.2025.

Крім того, пропустивши строк на подання заяви про зміну предмета позову, як вказано в заяві про уточнення позовних вимог, представник позивача не звернулась до суду з заявою про поновлення встановленого законом процесуального строку для подання такої заяви.

Отже, суд доходить висновку про залишення заяви про уточнення позовних вимог, поданої представником позивача, без розгляду, враховуючи зміст цієї заяви, якою змінюються підстави та предмет позову, та подання заяви з порушенням строків, передбачених статтею 49 ЦПК України, та без подання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з зазначенням поважних причин для його поновлення.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про залишення заяви про уточнення позовних вимог, яка по суті є заявою про зміну підстав та предмета позову, без розгляду, суд не вбачає підстав для розгляду цього трудового спору за правилами загального позовного провадження.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає, що з метою повного і всебічного розгляду справи, на підставі статті 84 ЦПК України, суд вважає, що заявлене клопотання про витребування додаткових доказів в частині витребування довідки про доходи ОСОБА_1 у КЗ «Центр культурних послуг Волноваської МТГ» підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 84, 260, 274, 277, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача адвоката Ткаченко Т. В. про уточнення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ткаченко Тамара Володимирівна, до Комунального закладу «Центр культурних послуг Волноваської міської територіальної громади» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Ткаченко Т. В. про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ткаченко Тамара Володимирівна, до Комунального закладу «Центр культурних послуг Волноваської міської територіальної громади» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу в порядку загального позовного провадження.

Розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначити на 15-00 20.08.2025.

Витребувати від Комунального закладу «Центр культурних послуг Волноваської міської територіальної громади» довідку про доходи ОСОБА_1 , одержані в комунальному закладі.

Встановити строк для надання доказів суду до 20.08.2025.

Копію ухвали направити учасникам справи до електронного кабінету в системі "Електронний суд". Копію ухвали направити відповідачу - для виконання.

Роз`яснити положення частини 7-10 ст. 84 ЦПК, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині залишення позову (заяви) без розгляду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 11.08.2025.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА