Справа № 930/770/25
Провадження №2/930/586/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Поліщук Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ФК" Фінтраст Капітал" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 440165 від 19.02.2024 в розмірі 32 915,00 грн., витрати зі сплати судового збору 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 440165 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами укладеного договору, відповідачу був наданий кредит на суму 3300 гривень строком на 360 днів, з 19.02.2024 року до 12.02.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку відповідачем було вказано особисто під час укладання договору. Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання. 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 25/10/2024, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і до відповідача. ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав та його заборгованість за кредитним договором становить 32 915,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 3300,00 гривень, заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, - 20 540,01 гривень, заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» - 9 075,00 гривень. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача в свою користь заборгованість у вказаній сумі, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 30.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки, а також підтвердження факту зарахування коштів на рахунок відповідача у сумі 3300,00 грн.

05.06.2025 до суду, на виконання ухвали, надійшла інформація від АТ КБ «ПриватБанк», де банк повідомляє що на ім`я відповідача в банку емітовано картку на яку 19.02.2024 здійснено переказ коштів 3300 грн.

У судове засідання представник ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" не з`явився, представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнав частково, лише в частині тіла кредиту.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 19.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток, укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4401659.

Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 45827.

Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3300,00 грн. строком на 360 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.4.1 Договору, ОСОБА_1 сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом, за стандартною процентною ставкою, яка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується у межах строку, визначеного п. 1.3 Договору.

За умовами п. 1.6 Договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату його укладення за стандартною ставкою складає 33000,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов Договору відповідно до чинного законодавства України та цього правочину.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_2 (п.2.1 Договору).

За змістом п.1.3. Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графіком платежів), що є додатком №1 до Договору.

Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4401659 від 19.02.2024) дата видачі кредиту/дата платежу - 19.02.2024/12.02.2025, кількість днів у розрахунковому періоді 30/360, чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період, грн 33000,00 сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 3300, проценти за користування кредитом 29700,00, реальна річна процентна ставка, % 99923,4%, загальна вартість кредиту, грн. 33000,00.

Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 14665, відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредиту на суму 3 300,00 грн., зокрема, типу кредиту, суму ліміту, строку кредитування, процентної ставки, типу процентної ставки; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, повернення кредиту та про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором.

Факт перерахування первісним кредитором на картку, маска картки НОМЕР_1 , позичальника кредитних коштів підтверджують досліджені судом:

- повідомлення ТОВ «ПЕЙПЕК УКРАЇНА» за №53 від 01.11.2024, відповідно до якого 19.02.2024 на картковий рахунок відповідача, маска картки НОМЕР_3 , від ТОВ «Лінеура Україна», перераховані кошти в сумі 3300,00 гривень, договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.202 ;

- повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» за №20.1.0.0.0/7-250520/89446-БТ від 21-05-2025, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 в Банку емітовано картку № НОМЕР_4 на яку 19.02.2024 платником FUIB Money Transfer, Visa Direct 3 здійснений переказ коштів на суму 3300,00 грн.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Положення ст. 639 ЦК України передбачають, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Особливості укладання електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір про споживчий кредит №4401659 від 19.02.2024 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 45827, що відповідає вимогам закону «Про електронну комерцію».

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитного договору, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними повідомленнями про переказ грошових коштів на картку позичальника.

25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача шляхом відправлення на номер мобільного телефону відповідача, зазначеного при укладенні кредитного договору, SMS повідомлення з відповідним змістом.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу 25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №4401659 в сумі 25490,00грн., з яких: 3299,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 540,01 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 р. найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

За нормою ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відтак, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», набуло права грошової вимоги до відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог.

Проте, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Всупереч умовам договору відповідач не виконав свого зобов`язання, не повернувши отримані у кредит кошти у визначений договором строк, у зв`язку із чим суд вважає, що заборгованість відповідача за основною сумою боргу підлягає стягненню.

Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку.

22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).

Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.

Надані суду позивачем розрахунки заборгованості за відсотками за договором ТОВ Лінеура Україна №4401659 від 19.02.2024 за період з 19.02.2024 до 25.10.2024 у розмірі 25 572,51 грн. та період з 26.10.2024 по 12.02.2025 року не у повній мірі відповідають вимогам Закону України Про споживче кредитування (далі Закону).

Оскільки кредитний договір укладений 19.02.2024, тому за період з 19 лютого 2024 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 21 серпня 2024 року - 1 %.

Відтак умова кредитного договору № 4401659 від 19.02.2024 про стягнення денної відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % суперечить зазначеним вище нормам закону, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню, а саме:

- з 19.02.2024 до 22.04.2024 (64 дні) за ставкою 2,5 %/день відповідно до п.1.4.1 договору (3299,99 грн х 2,5 %/дн х 64 дн/100 %), що становить 5 280,00 грн;

-з 23.04.2024 до 20.08.2024 (120 днів) за ставкою 1,5 %/день (3299,99 грн х 1,5 %/дн х 120 дн/100 %), що становить 5940,00 грн;

-з 21.08.2024 до 12.02.2025 (176 днів) за ставкою 1 %/день (3299,99 грн х 1 %/дн х 176 дн/100 %), що становить 5808,00 грн.

Отже, судом встановлено, що розмір простроченої заборгованості зі сплати процентів становить 17 028,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача (5280,00+ грн + 5940,00 грн + 5808,00 грн = 17 028,00 грн).

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором № 440165 про надання коштів на умовах споживчого кредиту -3299,99 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 17 028,00 грн. заборгованості за відсотками, а всього 20 327,99 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 1568 від 24.03.2025 позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422, 40 грн.

Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1496,25 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд ураховує таке.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надана заявка № 7247 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, рахунок на оплату № 7247-21/03-2025 від 21.03.2025, акт приймання передачі наданих адвокатом Столітнім М. М. послуг № 7247 від 21.03.2025, в якому значиться, що сума правничої допомоги за підготовку та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 10 000,00 грн.

Проаналізувавши надані суду документи, судом встановлено, що до акту виконаних робіт включені послуги, які під час судового розгляду даної цивільної справи не надавалися, відповідно не підлягають врахуванню під час вирішення питання про розподіл судових витрат.

Зокрема в п. 8 акту зазначений вид послуг, який передбачає у тому числі складення рахунку на оплату послуг адвоката, акту прийому-передачі виконаних робіт на суму 840,00 грн, що не охоплюється поняттям правничої допомоги, а стосується договірних відносин сторін укладеного договору.

У пункті 9 зазначено про складання та оформлення процесуальних документів, зокрема відповідь на відзив, письмові пояснення на суму 1640,00 грн, хоча такі процесуальні документи під час розгляду цієї справи суду не подавалися.

Також не підлягає врахуванню вид робіт за пунктом 10 акту, який включав представництво інтересів клієнта, у тому числі участь у судових засіданнях. Оскільки представник позивача участі у судових засіданнях не брав, витрати на суму 1640,00 грн також не підлягають врахуванню. Загалом розмір підтвердженої правничої допомоги становить 5880,00 грн (10000,00 грн -1640,00 грн 1640,00 грн 840,00 грн = 5880,00 грн).

Однак, ураховуючи часткове задоволення позову, витрати на правничу допомогу відшкодовуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3 628,00 грн.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, ) заборгованість за кредитним договором № 4401659 від 19.02.2024 року в розмірі 20 327,99 грн., яка складається з: 3299,99 грн. -заборгованість за основною сумою боргу та 17 028,00 грн. - заборгованість за відсотками.

У решті позовних вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, ) судовий збір в сумі 1496 (одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн. 24 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 3628,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. Є. Войницька