Справа № 677/422/25
Провадження № 2/677/524/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області:

у складі головуючого судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до Щиборівської сільської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 у якій просить визнати за ним право власності на будинковолодіння в порядку спадкування.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід, ОСОБА_3 , який на час смерті проживав разом із своєю дружиною, його бабцею ОСОБА_4 у належному для них житловим будинку по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями за вказаною адресою, а саме житловий будинок позначений на плані літерою «А1» загальною площею 41,9 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м.; погріб «А», літню кухню «В» та хлів «Г». Єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 була його дружина та його бабця ОСОБА_5 , яка прийняла його спадщину, так як постійно проживала із ним на час його смерті та відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, а тому за життя не встигла оформити спадкові права на вищезазначене будинковолодіння, яке було прийнято нею у спадщину після смерті ОСОБА_3 . Після смерті бабці ОСОБА_5 , відкрилась спадщина на належне їй особисто право на майновий пай члена КСП «Урожай», а також вищезазначене будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 єдиним її спадкоємцем був її син та його батько ОСОБА_6 , який прийняв її спадщину та оформив спадкові права на вищезазначений майновий пай. 30.04.2014 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. йому було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за р/№ 2- 834. Таким чином, єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 був її син ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер та за життя не встиг оформити спадкові права на вищезазначене будинковолодіння по АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_7 . На час смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та постійно проживав з ним та донькою, його сестрою ОСОБА_2 у належному йому житловому будинку по АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому особисте майно, а саме вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 та дві земельні ділянки площею 0,7771 га. із кадастровим № :07:006:0015 та площею 0,749 га. із кадастровим № :07:008:0016, а також житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який був прийнятий ним у спадщину після смерті матері ОСОБА_7 . Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є він та його сестра відповідач по справі ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку вони прийняли його спадщину та оформити її частину. Зокрема, 03.11.2023 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір про поділ спадщини ОСОБА_6 за умовами якого у власність останньої перейшли вищезазначені земельні ділянки, а у його власність перейшли вищезазначені житлові будинки із господарськими будівлями. 03.11.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Шлейник М.С. після смерті ОСОБА_6 йому видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_2 . У той же день та тим же нотаріусом для ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на вищезазначені земельні ділянки. Однак, постановою того ж нотаріуса від 03.11.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 йому відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього та не проведення реєстрації права власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, він вимушений звертатись із даним позовом до суду та доводити належності даного житлового будинку на праві власності для ОСОБА_3 , прийняття його у спадщину його дружиною ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , включення його до складу спадщини останнього та як наслідок переходу права власності на нього до нього в порядку спадкування.

Аргументи учасників справи.

Відповідачі відзив на позов не подали.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали заяву, у якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача, ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , а.с. 5) який на час смерті проживав разом із своєю дружиною, бабою позивача ОСОБА_4 у належному для нього житловим будинку по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями за вказаною адресою, а саме житловий будинок позначений на плані літерою «А1» загальною площею 41,9 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м.; погріб «А», літню кухню «В» та хлів «Г».

Судом встановлено те, що єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 була його дружина та баба позивача ОСОБА_5 , яка прийняла його спадщину, що випливає з копії спадкової справи. (а.с. 35-70).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , а.с. 5, зворот).

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилась спадщина на належне їй особисте право на майновий пай члена КСП «Урожай», а також на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 єдиним її спадкоємцем був її син та батько позивача ОСОБА_6 , який прийняв її спадщину та оформив спадкові права на вищезазначений майновий пай.

30.04.2014 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за р/№ 2- 834 (а.с. 11).

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 був її син ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та постійно проживав із позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , у належному йому житловому будинку по АДРЕСА_2 (даний факт підтверджується довідкою № 77 від 03.04.2024 року Щиборівської сільської ради, а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому особисто майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 та дві земельні ділянки площею 0,7771 га із кадастровим № :07:006:0015 та площею 0,749 га із кадастровим № :07:008:0016, а також житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який був прийнятий ним у спадщину після смерті матері ОСОБА_7 .

Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_1 та його донька, та відповідач по справі ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку вони прийняли його спадщину та оформили її частину.

03.11.2023 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про поділ спадщини ОСОБА_6 за умовами якого у власність останньої перейшли вищезазначені земельні ділянки, а у його власність перейшли вищезазначені житлові будинок із господарськими будівлями (копія договору про поділ спадщини, а.с. 14).

03.11.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Шлейник М.С. після смерті ОСОБА_6 позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_2 (а.с. 66, зворот).

03.11.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Шлейник М.С. для відповідача ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на земельні ділянки (а.с. 65, зворот-66).

Постановою нотаріуса від 03.11.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього та не проведення реєстрації права власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 15).

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, однак позбавлений можливості оформити спадщину на будинок у позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Будівництво вищезазначених житлового будинку та господарських будівель здійснювалось ОСОБА_3 до 05.08.1992 року згідно з законом та на відведеній для цього земельній ділянці, яка була закріплена та обліковувалась за ОСОБА_3 , будинок не є та не визнаний самочинним будівництвом, збудований з дотриманням будівельних норм, не порушує будь-чиїх прав та інтересів, протягом тривалого часу використовується за призначенням без будь-яких зауважень контролюючих органів.

Наведене підтверджується технічним паспортом на даний житловий будинок та довідкою характеристикою на нього, а також записами у погосподарських книгах Щиборівської сільської ради із яких слідує, що головою та власником даного дворогосподарства був ОСОБА_3 , відповідно останній являвся його власником (а.с. 12-13, 16-18).

Даний житловий будинок побудований згідно з законом до 05.08.1992 року і не підлягає введенню в експлуатацію у встановленому на сьогоднішній день порядку, документом, що засвідчує прийняття його до експлуатації є технічний паспорт, він входить до складу спадщини ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як об`єкт нерухомого майна.

Зокрема, п. 3. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Держбуду 24.05.2001 року № 127 передбачено, що у разі виявлення самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляється штамп встановленого зразка, тобто самочинно.

Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав -"була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння після смерті батька позивача, суд беручи до уваги, що позивач згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права на будинковолодіння ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами

На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Красилівської міської ради Хмельницької області на користь позивача не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст.ст. 1268, 1218, 328, 392 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок позначений на плані літерою «А-1» загальною площею 41,9 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м.; погріб «А», літню кухню «В» та хлів «Г», які розташовані по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники провадження (сторони):

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідачі:

Щиборівська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: 31070, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Щиборівка, вул. Центральна, 12, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Суддя В.О. Шовкун