Справа № 721/522/25
Провадження 2/721/276/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Штефюк Т. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері дитини
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері дитини.
Зазначає, що 15 вересня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Дихтинецької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №09.
За час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає з позивачкою.
Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, між ними втрачено фізичний та духовний зв`язок. З приводу цього у них виникали постійні сварки та скандали. Відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення сім`ї, хоча на даний час знаходиться в Республіці Чехія та отримує гідну заробітну плату. Відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м. Чернівці з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини. У зв`язку з вказаними обставинами подальше сімейне життя стало неможливим.
Зазначає, що на даний час ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Єдиним її доходом є одноразова допомога при народженні першої дитини у розмірі 860 грн щомісячно, яких не вистачає на утримання через що змушена звертатися за допомогою до свої батьків.
Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її утримання кошти у розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
У судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та додатками була надіслана відповідачу за місцем його реєстрації. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач особисто отримав копію ухвалу суду з додатками.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу суд приходить до наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Дихтинецької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).
За час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).
На даний час між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено фізичний та духовний зв`язок, подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам.
Положеннями ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п. 9 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини, між ними втрачено фізичний та духовний зв`язок, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини, суд приходить до наступного висновку.
Так судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
На підставі судового наказу судді Шевченківського районного суду Чернівецької області від 14.05.2025 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 08.04.2024, у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 12).
Як вбачається з відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб наданих Департаментом надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради № 686380 від 10.06.2025, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
З довідки про доходи №138 від 09.06.2025 виданої Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича вбачається, що ОСОБА_1 за період з червня 2024 по травень 2025 не отримує доходів (а.с.11).
Відповідно до Довідки виданої Департаментом соціальної політики Чернівецької міської ради №2056 від 11.06.2025, ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народження першої дитини у розмірі 860 грн (а.с.8).
Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Вказане положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Така позиція є вірною, оскільки дружина проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік за умови, що він може надавати матеріальну допомогу, має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка ОСОБА_1 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, чим порушуються її права, передбачені ст. 84 СК України.
Однак позивачкою до матеріалів справи не додано належних доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання кошти у розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Із заявленого позивачкою у день розгляду справи клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які підтверджують працевлаштування відповідача за кордоном у республіці Чехія вбачається, що у відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, суду не надано доказів надсилання позивачем відповідачу вказаного клопотання із додатками, що згідно ч. 4 ст. 183 КЦПК України слугує підставою для повернення вказаного клопотання заявнику без розгляду.
Аналіз вищевказаних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
При цьому суд вважає необхідним відзначити, що стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу дружині.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відповідає вимогам закону, однак, позивачем не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/2 частки всіх видів доходу.
Так, із позовної заяви вбачається інформація щодо працевлаштування відповідача за кордоном, однак доказів цього, які б відповідали вимогам статей 77-80 ЦПК України, суду не надано.
Оскільки позивачкою не надано належного обґрунтування стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, не доведено в повній мірі обставин, на які вона посилається у позовній заяві, суд, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів сторін на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, враховує матеріальне становище сторін, зокрема інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме те: що доказів на підтвердження розміру доходу відповідача, з якого він мав би можливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою у позовній заяві, не надано.
Разом з тим, відповідачем не надано до суду будь яких доказів на підтвердження чи спростування обставин, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, що теж враховується судом при прийнятті рішення.
При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб позивача, а тому суд дійшов висновку, що вимоги останньої підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивачки до досягнення сином трьохрічного віку у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.
Визначений судом розмір аліментів є необхідним та достатнім для утримання матері до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.
На підставі ст.ст. 7, 84, 105, 110-112, 113, 115 СК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Шлюб зареєстрований 15 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Дихтинецької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №09 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.
Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі

Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Уляна СТЕФАНКО