Провадження № 22-ц/812/1440/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 серпня 2025 року м. Миколаїв

справа № 485/465/25

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Носіковим І.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області постановлену 24 червня 2025 року під головуванням судді Соловйова О.В., повне судове рішення складено цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» (далі ТОВ «ЮТС-Агропродукт») про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

Позивач зазначав, що 11 вересня 2012 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райз-Південь» (далі ТОВ «Райз-Південь») укладено договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки загальною площею 5,45 га з кадастровим номером :03:000:0046.

В подальшому, 28 грудня 2017 року між ним, ТОВ «Райз-Південь» та ТОВ «ЮТС-Агропродукт» укладено додаткову угоду до Договору оренди землі за №3500113. Згідно вказаної додаткової угоди зі згоди орендодавця орендар ТОВ «Райз-Південь» передає, а новий орендар - ТОВ «ЮТС-Агропродукт» приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди.

Посилаючись на систематичне порушення умов договору щодо сплати орендної плати, позивач просив розірвати вищевказаний договір оренди землі та стягнути з ТОВ «ЮТС-Агропродукт» на його користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2022- 2024 роки в розмірі 69254 грн 50 коп.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс».

23 червня 2025 року ТОВ «ЮТС-Агропродукт» подало зустрічну позовну заяву. В обґрунтування зустрічного позову зазначало, що земельна ділянка позивача з кадастровим номером :03:000:0046, яка розташована в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами, що унеможливлює її використання за призначенням відповідно до умов договору оренди. Позивач жодним чином не реалізував обов`язок передбачений п. 9.2.2 Додаткової угоди від 28 грудня 2017 року до Договору оренди від 11 вересня 2012 року, який визначає що орендодавець гарантує надання доступу до земельної ділянки для організації своєчасного комплексного забезпечення цільового використання земельної ділянки.

Посилаючись на викладене ТОВ «ЮТС-Агропродукт» просило зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку в придатний для використання стан, шляхом надання доступу до земельної ділянки на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі. Також відповідач просив суд поновити строк для подачі зустрічного позову.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2025 року відмовлено ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в поновленні строку на подачу зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву повернуто ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та роз`яснено право звернутися до суду з цими позовними вимогами в загальному порядку. Справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-Агропродукт», ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати призначено до судового розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано поважність причин пропуску ним строку для звернення до суду зі зустрічною позовною заявою.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу суду в частині відмови у прийнятті зустрічного позову скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними. Первісний позов стосується розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2022-2024 роки. Зустрічний позов ТОВ «ЮТС-Агропродукт» полягає у зобов`язанні ОСОБА_1 привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом надання доступу до земельної ділянки на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі. На думку ТОВ «ЮТС-Агропродукт», позови є взаємопов`язаними. Задоволення зустрічного позову, який вимагає від орендодавця забезпечити належний стан ділянки для використання, безпосередньо виключить можливість задоволення первісного позову щодо стягнення орендної плати та розірвання договору, оскільки неможливість використання земельної ділянки через її потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами звільняє орендаря від обов`язку сплачувати орендну плату, адже обов`язком власника земельної ділянки є вчинення дій щодо збереження земельної ділянки в такому стані, який би давав змогу використовувати її за цільовим призначенням. Встановлення обставин не використання майна з вини орендодавця повністю виключає можливість задоволення первісного позову і також стосується перевірки обґрунтованості підстав первісного позову щодо нарахування орендної плати. Натомість суд фактично до розгляду зустрічного позову по суті і встановлення відповідних обставин невиконання договірних обов`язків орендодавцем, вирішив питання про необґрунтованість позову на стадії його прийняття чим порушив принципи рівності і об`єктивності. Крім того суд, в порушення процесуальних норм, відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви, хоча в такому випадку заява підлягала поверненню та в порушення вимог ч. 5 ст. 260 ЦПК України не зазначив про порядок і строки її оскарження.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Відповідно до частини 3 статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати та, зокрема, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як убачається з довідки про доставку електронного документу копію ухвали про відкриття провадження у справі ТОВ «ЮТС-Агропродукт» отримало в електронному кабінеті системи «Електронний суд» 14 березня 2025 року, також копію ухвали разом з копією позовної заяви було вручено особисто адресату 28 березня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25,26), тож визначений судом, відповідно до вимог ст. 191, 193 ЦПК України строк для пред`явлення відповідачем зустрічного позову сплив 29 березня 2025 року.

Разом з цим, відповідач ТОВ «ЮТС-Агропродукт» лише 23 червня 2025 року подало до суду зустрічний позов, тобто поза визначеним судом строком для його подання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У поданому зустрічному позові ТОВ «ЮТС-Агропродукт» заявляє клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду з цим позовом, водночас у порушення вимог ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України не наводить жодних причин із обґрунтуванням поважності пропуску ним цього строку.

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову в поновленні строку на подачу зустрічного позову та його повернення ТОВ «ЮТС-Агропродукт», з вказаних вище підстав.

Доводи апеляційної скарги, що суд, в порушення процесуальних норм, відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви, хоча в такому випадку заява підлягала поверненню та не зазначив про порядок і строки її оскарження, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Доводів щодо незаконності відмови судом в поновленні строку на подачу зустрічного позову апеляційна скарга ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не містить. Не наведено в апеляційній скарзі і причин, які б свідчили про поважність пропуску ТОВ «ЮТС-Агропродукт» строку на звернення із зустрічним позовом.

Посилання ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в апеляційній скарзі на те, що позови є взаємопов`язаними, оскільки встановлення обставин неналежного виконання Орендодавцем умов договору, а саме знаходження земельної ділянки в непридатному стані через її замінування, позбавляє Орендаря можливості використовувати її за цільовим призначенням, а відповідно і сплачувати орендну плату протягом 2022-2024 років, - колегія суддів вважає безпідставними.

Так, відповідно до частини 2 статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Звідси право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.

Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Аналіз змісту статті 193 ЦПК України приводить до висновку, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

У пункті 21 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/6157/19 вказано, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: - обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; - вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; - задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №910/18778/20, від 22 квітня 2019 року у справі №914/2236/18, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

З огляду на викладене, враховуючи, що задоволення позовних вимог, заявлених «ЮТС-Агропродукт» у зустрічному позові, не виключить повністю або частково задоволення первісних позовних вимог, то їх спільний розгляд не буде досягати мети доцільності для оперативного і правильного вирішення спорів. Об`єднання вищевказаних позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, адже позови містять різний предмет, зміст позовних вимог та обставини, які підлягають доказуванню.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено. Отже, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» залишити без задоволення.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2025 року в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» в поновленні строку на подачу зустрічної позовної заяви та поверненні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» до ОСОБА_1 про зобов`язання привести земельну ділянку у придатний для використання стан залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повна постанова складена 25 серпня 2025 року