Справа № 467/362/25
Провадження № 2/467/192/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Статівки О.В. ( у режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з січня 2011 року по 02 вересня 2024 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, присадибної ділянки, разом обробляли город, мали спільні витрати, робили ремонти, купували меблі та інші товари домашнього побуту, спільно харчувалися. Разом виховували та утримували сина ОСОБА_6 , мали спільних знайомих та друзів. Між ними були добрі сімейні стосунки, взаєморозуміння та взаємодопомога, вони мали спільний бюджет та піклувалися один про одного як подружжя. 16 липня 2024 року ОСОБА_5 був призваний до лав Збройних сил України для захисту України від збройної агресії російської федерації. Під час несення служби ОСОБА_5 та ОСОБА_1 постійно підтримували зв`язок, телефонували один одному, направляли SMS-повідомлення. Наприкінці серпня 2024 року ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок, а 04 вересня 2024 року позивач отримала сповіщення №728 від військової частини НОМЕР_1 , яким її, як дружину, було проінформовано про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_5 02 вересня 2024 року під час виконання обов`язків військової служби, завдань, пов`язаних з захистом Вітчизни, поблизу населеного пункту Галицинівка Покровського району Донецької області під час штурму ворожих позицій зник безвісти та місцезнаходження його на теперішній час невідоме. 09 вересня 2024 року відомості про зникнення безвісти ОСОБА_5 були внесені до ЄРДР за заявою позивача. Метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є подальша реалізація прав ОСОБА_1 як члена сім`ї зниклого безвісті військовослужбовця та отримання передбачених законодавством виплат, компенсацій та пільг. Посилаючись на викладене, представник позивача прохала встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2011 року по 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5

20 березня 2025 року відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана судді ОСОБА_7 .

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 27 березня 2025 року у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_7 31 березня 2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і зазначена справа передана судді Кологривої Т.М.

Ухвалами судді Кологривої Т.М. від 02 квітня 2025 року справа була прийнята до свого провадження, по справі відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України.

Представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України Єрмаковим А.В. подано письмові пояснення по справі, у яких він заперечував проти задоволення позову, зазначив, що акт обстеження матеріально-побутових умов не може бути доказом по справі, так як він датований після зникнення ОСОБА_5 . Будь-яких фіскальних чеків, накладних, квитанцій на сумісну купівлю побутової техніки та меблів, ювілейних прикрас та іншого, що могло би підтвердити факт ведення спільного побуту, сумісного проживання та наявності взаємних прав та обов`язків у розумінні п.1 ч.2 ст. 3 СК України, до заяви не додано. Сам собою факт перебування у близьких відносинах або спільна присутність на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, не може свідчити про проживання позивача та військовослужбовця однією сім`єю. У матеріалах справи відсутні будь-які докази проживання однією сім`єю позивача та військовослужбовця, будь-які докази, підтверджуючі обставини наявності взаємних прав та обов`язків між ними та пов`язаності спільним побутом, спільних витрат, спільного майна та спільного бюджету. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання.

Представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 надано письмові пояснення по справі, у яких він заперечував проти задоволення позову, зазначив, що доказів на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, ведення спільного побуту, наявність спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, позивачем не надано. Лише на показаннях свідків, за відсутності достатньої сукупності інших доказів, не може бути встановлено факт спільного проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2025 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона проживала разом з ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 з 2011 року. Він не був офіційно працевлаштований, їздив на заробітки. Її сина сприймав як свого. У 2024 році останній був мобілізований до лав ЗСУ. Всі речі ОСОБА_5 знаходяться за місцем її проживання. Вони разом придбали будинок по АДРЕСА_2 .

Представник позивача підтримала заявлений позов, прохала суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не визначилась з позицією щодо заявлених позовних вимог, зазначила, що її син ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом за місцем проживання позивача по АДРЕСА_1 . Як саме жили, їй невідомо, вдома у них вона не була. ОСОБА_5 перебуває у розірваному шлюбі, дітей від шлюбу немає.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заперечення, зазначені у письмових поясненнях по справі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У липні 2024 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу по мобілізації та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , про що свідчить витяг з наказу № 212 від 16 липня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 252 від 30 серпня 2024 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-санітара з мотопіхотного відділення з мотопіхотного взводу і мотопіхотної роти.

Згідно сповіщення сім`ї № 1458 від 04 вересня 2024 року, яке було направлено на ім`я ОСОБА_1 , повідомлено про те, що солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 , зник безвісти 02 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності та державного суверенітету України в районі населеного пункту Галицинівка Покровського району Донецької області.

За цим фактом порушено кримінальне провадження №0000134, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 вересня 2024 року, заявником зазначена ОСОБА_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 19 вересня 2024 року про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 службове розслідування вважається завершеним, останній є таким, що зник безвісті 02 вересня 2024 року.

Також в судовому засіданні досліджено фотографії, надані позивачем на підтвердження факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та особисті документи безвісти зниклої особи посвідчення водія, копія паспорту, витяг з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, відповідно до якого ОСОБА_5 зареєстрований 13 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , копію свідоцтва про його народження, свідоцтво про підвищення робітничої спеціалізації газорізник, додаткова угода від 22 травня 2013 року про придбання ним автомобіля.

Надані суду квитанції про поповнення мобільного рахунку ОСОБА_1 та товарний чек від 07 липня 2019 року вікон та дверей на суму 36500 грн. суд не бере до уваги, оскільки вважає їх неналежними доказами по справі.

З виписки по банківському рахунку № НОМЕР_3 від 19 вересня 2024 року, відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я позивача ОСОБА_1 , видно, що ОСОБА_9 на вказану банківську картку здійснено переказ грошових коштів у розмірі 3015 грн. 08 к. 11 серпня 2024 року.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 мала в банку картку № НОМЕР_4 , яка була додатковим платіжним засобом до картки № НОМЕР_5 ОСОБА_5

ОСОБА_5 є власником частини житлового будинку АДРЕСА_3 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 14 квітня 2014 року.

З квитанції про сплату за електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 вбачається, що оплата проведена 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 .

З актів, складених жителями селища Арбузинка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у присутності депутата Арбузинської селищної ради Петренко Л.М., видно, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із смішмешканцем ОСОБА_5 з 06 січня 2011 року та перебуває на його утриманні, а також те, що ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 06 січня 2011 року.

З копії паспорту позивача ОСОБА_1 видно, що місцем її реєстрації є АДРЕСА_1 .

Позивачу ОСОБА_12 під час особистого звернення до управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Міністерства внутрішніх справ України листом від 10 квітня 2025 року відмовлено у наданні будь-якої інформації відносно пошуків ОСОБА_5 , оскільки вона не є членом родини та в неї відсутнє рішення суду, яким встановлено факт проживання однією сім`єю з ним.

Свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_5 з 2014 року по АДРЕСА_1 . З ОСОБА_14 вона знайома з 2000 року. Їй відомо про те, що він познайомився з позивачем у 2011 році та став разом з нею проживати. Мобілізований він був у 2024 році. З 2011 року вони разом до неї приїжджали та купляли у неї постійно молоко.

Свідок ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вона знає як сусідів. Їй відомо, що вони проживали разом як чоловік та дружина, робили ремонти, відмічали свята. ОСОБА_14 часто їздив на заробітки. Їй відомо, що вони за спільні кошти придбали плитку на подвір`я та автомобіль.

Свідок ОСОБА_16 показав, що він доводиться ОСОБА_5 товаришем. Йому відомо, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 до його мобілізації. Останній часто перераховував їй на картку гроші.

Свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вона знає як сусідів. Їй відомо, що вони проживали разом як чоловік та дружина однією сім`єю з 2011 року в АДРЕСА_1 . Вони всю роботу робили разом, ОСОБА_5 ставився до сина ОСОБА_1 як до рідного.

Свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вона знає як сусідів. Їй відомо, що вони проживали разом як чоловік та дружина однією сім`єю з 2011 року в АДРЕСА_1 . Вони разом працювали, робили ремонти, здійснювали будівництво господарських споруд у дворі. Вони мали господарство, обробляли город.

У статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що до кола близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, серед інших відносяться особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Частинами 1-3 статті 6 цього закону передбачено, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме).

Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України.

Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб.

Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

За такого встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 має для останньої юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.

Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період, зазначений у позовній заяві, сталих відносин, притаманних саме подружжю, а саме: щодо спільного їх проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування підтверджена як поясненнями свідків, так і письмовими доказами, а також фактом наявності саме у позивача особистих документів ОСОБА_5 .

Доказів, які б спростовували обставини спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю саме у вказаний період, відповідачем та представниками третіх осіб не надано та судом не встановлено.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива