Справа № 308/8038/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Шепетко І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Петришина Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договорами №516/7866015-СК від 02.03.2020 та №3554068 від 04.05.2021 у загальному розмірі 48 582,98 грн., та понесені ним по справі судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.03.2020 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір № 516/7866015-СК.

21.12.2023 було укладено договір № НІ/11/14-Ф відповідно до якого Акціонерне товариство «Таскомбанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 516/7866015-СК. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 516/7866015-СК.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 516/7866015-СК від 02.03.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 8 466,78 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4 423,17 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3 671,92 грн.

Також зазначили, що 04.05.2021 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір № 3554068, відповідно умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн, які позичальник зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору кредиту.

Пунктом 1.5.2. Договору кредиту передбачено, проценти за користування кредитом: 1 875,00,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6. та п. 2.1. Договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні гроші надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту.

29.11.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 3554068, що уклали ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором № 3554068, що уклали ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Позивач зазначає, що розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3554068, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 40 116,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 625,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33 491,20 грн., заборгованість за комісіями 1 000,00 грн.

Звернули увагу, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги «Коллект Центр», здійснювались безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, зі сторони ТОВ «Коллект Центр» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

11.06.2025 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві клопотали про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки до суду не повідомив, відзив на позов не надсилав.

06.08.2025 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 02.03.2020 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено в письмовій формі заяву-договір № 516/7866015-CK. ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Велика п`ятірка».

Відповідно до Паспорта споживчого кредиту за картою «Велика п`ятірка» кредит у розмірі від 0 до 100 000 грн. строком на 12 місяців з автоматично пролонгацією, сплатою відсотків у пільговий період у розмірі 0,00001% та базовою процентною ставкою у розмірі 43,2% річних, реальною процентною ставкою у розмірі 44,70% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12307,95 грн. на прикладі суми кредитного ліміту 10 000 грн та його погашення упродовж 12 місяців.

ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення та підписання заяви-договору та підписанням паспорту споживчого кредиту.

На підтвердження надання кредиту позивачем також надано виписку по особовому рахунку кредитного договору №516/7866015-СК за період з 02.03.2020 по 21.12.2023.

21.12.2023 було укладено договір № НІ/11/14-Ф відповідно до якого Акціонерне товариство «Таскомбанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 516/7866015-CK.

Відповідно до п.1.1. договору факторингу № НІ/11/14-Ф Фактор виконав свої зобов`язання перед Клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами:

- платіжна інструкція № від 21.12.2023 на суму 564 047,38 грн.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 «Реєстр прав вимоги» ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача у загальному розмірі 8 095,09 грн., що складається із 4 423,17 грн. заборгованості по тілу кредиту, 3 671,92 грн. заборгованість по відсоткам. Дана сума загальної заборгованості заявлена позивачем до стягнення.

Також судом встановлено, що 04.05.2021 року між позикодавцем ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №3554068. Відповідно до договору відповідачці був наданий кредит в розмірі 10000,00 грн.

Згідно пункту 6.1 договору, цей договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Підписання даного договору відбувається шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (СМС) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього договору.

Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з ч. 4, 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію "у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором №3554068, оскільки акцептував підписавши 04.05.2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора №S40234 направленого на номер телефону позичальника НОМЕР_1 відповідний договір.

Також на підтвердження перерахування коштів відповідачці надано квитанцію платіжної системи «LiqPay» від 04.05.2021, відповідно до якої ТОВ «Мілоан» перерахувало суму у розмірі 10 000,00 грн. на картковий рахунок отримувача Visa 414962*69, згідно договору №3554068, ID платежу .

Тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальницею ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Строк кредиту, згідно п. 1.3 становить 15 днів (строк кредитування), комісія за надання кредиту, згідно п. 1.5.1 становить 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п.п. 1.5.2 проценти за користування кредитом 1875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.1.6 стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом

Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1., позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови що кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті Товариства і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строків кредитування позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Пролонгація на стандартних умовах, згідно п. 2.3.1.2. полягає у збільшенні строку кредиту на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загальний строк якої не може перевищувати 60 днів. Нарахування процентів на стандартних умовах складає 5% в день від суми боргу.

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким до сплати 19.05.2021 визначено 12875,00 грн, з яких 10 000,00 грн. сума кредиту, 1875,00,00 грн. проценти за користування кредитом, 1000,00 комісія за надання кредиту.

З відомості про щоденні нарахування та погашення, видані ТОВ «Мілоан» вбачається, що загальна заборгованість відповідачки первинному кредитору за період з 04.05.2021 по 17.09.2021 становила 15 647,45 грн., з яких 5 625,00 заборгованість за тілом кредиту, 9022,45 грн. заборгованість по процентам, 1000,00 заборгованість по комісії.

29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3554068 у загальному розмірі 15 647,45 грн.

У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договір про надання споживчого кредиту № 3554068 від 04.05.2021, що укладений між ТОВ "Мілоан" та позичальником, яким є ОСОБА_1 у загальному розмірі 40 116,20 грн. Дана сума заявлена позивачем до стягнення.

За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Право вимоги позивача підтверджено:

- договором факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», Актом приймання-передавання Реєстру Боржників за договором факторингу № 29-11-102 та копією Реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-01/2023 та копією Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023;

- договором факторингу №НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Коллект Центр», Актом прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за договором факторингу № НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 та копією Реєстру Прав Вимоги до договору факторингу № НІ/11/14-Ф від 21.12.2023.

Так, статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Згідно з ч. 3ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає до стягнення сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в загальному розмірі 10 048,17 грн., в тому числі за:

- договором про споживчий кредит № 3554068 в розмірі 5 625,00 грн.;

- кредитним договором № 516/7866015-СК в розмірі 4 423,17 грн.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено:

«право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Відповідно до закріпленої в ст. 13 ЦПК України диспозитивності, як основної засади цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, судовий розгляд обмежується вказаними в позові вимогами та наданими доказами.

При цьому, обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що розмір заборгованості за відсотками становить в загальній сумі 37 163,12 грн., в тому числі за:

- договором про споживчий кредит № 3554068 в розмірі 33 491,20 грн.;

- кредитним договором № 516/7866015-СК в розмірі 3 671,92 грн. відсотків на дату відступлення права вимоги, 371,69 грн. відсотків з моменту відступлення права вимоги.

Умови укладеного кредитного договору № 3554068 від 04.05.2021 з ТОВ «Мілоан» передбачали можливість його пролонгації в разі продовження користування позичальником кредитними коштами; згідно зі стандартними умовами загальний строк пролонгації не може перевищувати 60 днів (пункт 2.3.1.2 договору).

При цьому у випадку пролонгації на стандартних (базових), а не пільгових умовах (як передбачено пунктом 2.3.1.1), вчинення будь-яких додаткових дій (у тому числі сплату комісії) з боку позичальника, окрім як продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, не передбачено.

Так, у випадку пролонгації договору на стандартних (базових) умовах передбачено нарахування процентів за користування кредитом за стандартною базовою ставкою, яка згідно з пунктом 1.6 договору становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

З відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» убачається, що у період із 05.05.2021 по 04.06.2021 (30 днів) відповідачу нараховувалися відсотки відповідно до пункту 1.5.2 цього договору, а з 05.06.2021 по 17.09.2021 відповідно до пунктів 1.5.2, 1.6, 2.3.1.1, 2.3.1.2 цього договору на умовах пролонгації.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Разом із тим, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості у сумі 24 468,75 грн, нарахованої ТОВ «Коллект Центр за кредитним договором № 3554068 за період із 29.11.2021 по 23.02.2022, нарахованої поза межами дії зазначеного договору.

Також суд не вбачає підстав для стягнення 371,69 грн. відсотків з моменту відступлення права вимоги за кредитним договором № 516/7866015-СК, оскільки з наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості не можливо встановити на підставі чого та яким чином були розраховані вказані відсотки.

Відповідно до п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит № 3554068 від 04.05.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», за надання кредиту встановлювалась комісія у розмірі 1 000,00 грн., яка нараховувалася за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3554068, 04.05.2021 ТОВ «Мілоан» видало відповідачці кредитні кошти сумі 10 000 грн та нарахувало комісію за надання кредиту в сумі 1000,00 грн. Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає і стягнення заборгованості за комісією у розмірі 1000,00 грн. за договором про споживчий кредит № 3554068 від 04.05.2021.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому слід стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в загальному розмірі 23 742,54 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги були заявлені в розмірі 48 582,98 грн., задоволено вимоги в розмірі 23 742,54 грн., що складає 48,87 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплачений судовий збір в розмірі 1183,83 грн.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач користувався правовою допомогою, в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн позивачем до суду надано наступні докази: договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024, тарифи на послуги ФОП ОСОБА_2 , заявку на надання юридичної допомоги №11, платіжну інструкцію № від 09.05.25, витяг з Акту № 4 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025.

Цими документами представник позивача доводить, що вартість роботи з надання професійної правничої допомоги у цій справі становить 16 000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідач не заявляв до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

За таких обставин, суд вважає подані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу переконливими і достатніми для вирішення питання про їх відшкодування.

З врахуванням рішення суду про часткове задоволення позову, положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату правової допомоги в розмірі 7 819,20 грн, що становить 48,87% від реально понесених позивачем таких витрат.

Керуючись ст. ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст.1050,1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в загальній сумі 23 742,54 (двадцять три тисячі сімсот сорок дві гривні 54 копійок) грн., що складається із заборгованості:

- за договором про споживчий кредит № 3554068 в розмірі 15 647,45 (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок сім гривень 45 копійок) грн., що складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 5 625,00 (п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 копійок) грн., суми заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 9 022,45 (дев`ять тисяч двадцять дві гривні 45 копійок) грн., заборгованість за комісією у розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) грн;

- за кредитним договором № 516/7866015-СК в розмірі 8 095,09 (вісім тисяч дев`яносто п`ять гривень 09 копійок) грн., що складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 4 423,17 (чотири тисячі чотириста двадцять три гривні 17 копійок) грн., заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 3 671,92 (три тисячі шістсот сімдесят одна гривня 92 копійки) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 1183,83 (одна тисяча сто вісімдесят три гривні 83 копійки) грн. та витрат на оплату правової допомоги в розмірі 7 819,20 (сім тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 20 копійок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя І.О. Шепетко