ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3591/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2311/25Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гуржій Тетяна Анатоліївна, на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року (повний текст судового рішення складено 14 березня 2025 року) по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником, вказавши заінтересованих осіб: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста» (далі ТОВ «Інвестохіллс Веста»), ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 27 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Полтави ухвалив заочне рішення у справі №553/3591/16-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №500517449. 29 липня 2020 року Полтавський апеляційний суд заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2016 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнив частково, а саме стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 11085,56 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

28 січня 2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500517449.

Після чого, 29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500517449.

Після чого, 09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №9-03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №500517449.

Після чого, 08 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір №08-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №500517449.

Інформація про отримання виконавчих листів попередніми кредиторами не передавалась, виконавчі листи теж.

У звязку з вище вказаним, заявник прохав суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі щодо виконання рішення № 553/3591/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500517449; видати виконавчі листи на підставі рішення, що ухвалив Полтавський апеляційний суд від 29 липня 2020 року у справі № 553/3591/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500517449.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року заяву ТОВ «Дебт Форс», заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт Капітал», АТ «Сенс Банк», ТОВ «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником задоволено.

Замінено вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі щодо виконання рішення № 553/3591/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500517449.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохала суд скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та постановити нову про відмову у задоволенні поданої ТОВ «Дебт Форс» заяви про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2016 року було скасоване, виконавчий лист, який видавався на виконання вказаного рішення повернувся до суду разом із постановою приватного виконавця від 03 вересня 2020 року про закінчення виконавчого провадження, інший виконавчий лист на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості судом не видавався, то підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі №553/3591/16-ц не вбачається.

Крім того, зауважено, що ТОВ «Фінансова компанія «Веста» не було виконано умови пунктів 2.3., 4.2 договору факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року, оскільки не сплатило 28 січня 2019 року ціну прав вимоги в розмірі 2056702,39 грн, а тому право вимоги не було відступлено фактору, відтак, вказане не може використовуватися ТОВ «Дебт Форс» як доказ, що підтверджує отримання фактором права вимоги до боржників, які визначені в реєстрі боржників.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Дебт Форс» прохало суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року без змін.

Наголошено, що при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав та обов`язків вибулої сторони, адже процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавств, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, вказано, що заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника, а з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2016 року у справі №553/3591/16-ц (провадження №2/553/1272/2016) позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500517449 від 21 вересня 2014 року в сумі 53156,26 грн та судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 11085,56 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Також стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 1653,60 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

28 січня 2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500517449.

29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги №29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500517449.

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено Договір №9-03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №500517449.

08 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено Договір №08-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №500517449.

Виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого листа №553/3591/16-ц, виданого Ленінським районним судом м. Полтави 20 березня 2017 року закінчено на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постановою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2016 року, на підставі якого виданий виконавчий лист, скасовано. Виконавчий лист у справі №553/3591/16-ц, виданий 20 березня 2017 року, повернутий до суду.

03 вересня 2020 року стягувачу ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №553/3591/16-ц про стягнення з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1653,60 грн та постановою державного виконавця від 14 грудня 2020 року виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відомості про отримання виконавчого листа на підставі судового рішення, ухваленого Полтавським апеляційним судом 29 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №500517449 у сумі 11085,56 грн, відсутні.

Крім того, заявник ТОВ «Дебт Форс» у своїй заяві про заміну вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника також просить видати виконавчі листи на підставі саме постанови, що ухвалив Полтавський апеляційний суд від 29 липня 2020 року у справі №553/3591/16-ц.

Позиція апеляційного суду

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2025 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до місцевого суду із заявою, в якій, зокрема, прохало суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі щодо виконання рішення № 553/3591/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500517449.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження потрібно з урахуванням норм Закону № 1404-VIII.

Так, частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з пунктом 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, можна дійти висновку, що під час розгляду справи в суді до ухвалення судового рішення, а також після ухвалення судового рішення, набрання ним чинності, та до видачі виконавчого листа, можливо замінити сторону у справі її правонаступником з підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Якщо виконавчий лист видано, але виконавче провадження не відкрито, то відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України здійснюється заміна боржника чи стягувача у виконавчому листі.

Якщо ж відкрито виконавче провадження, то, відповідно, здійснюється заміна сторони виконавчого провадження.

Тобто у випадку відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження її правонаступником є безпідставною, так само, як і заміна стягувача чи боржника у виконавчому листі, який судом не видавався.

Близьких за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (провадження № 12-48гс20) та постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21).

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Вищевказане зазначено у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року по справі №712/7086/12.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що після ухвалення постанови Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2016 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 11085,56 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 1653,60 грн судового збору за подачу апеляційної скарги, - виконавчі листи щодо задоволених позовних вимог позивача не видавались, відповідно, виконавче провадження не відривалось.

Крім того, викладені у заяві про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником вимоги щодо видачі виконавчих листів на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року свідчать про відсутність видачі відповідних виконавчих листів попередньому суб`єкту, що мав право пред`явлення їх до примусового виконання.

Оскільки виконавчі листи на виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у частині задоволених позовних вимог позивача не видавалися, відповідно, виконавче провадження не відкривалось, а також враховуючи вимоги заяви ТОВ «Дебт Форс», колегія суддів вважає, що вони є передчасними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи передчасність вимог поданої заяви про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гуржій Т.А., підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні поданої ТОВ «Дебт Форс» заяви про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником.

Щодо судових витрат в суді апеляційної інстанції

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

Враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 по суті вимог задоволено, то із ТОВ «Дебт Форс» підлягає стягненню на її користь судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гуржій Тетяна Анатоліївна задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 484,48 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко