Справа № 298/616/25
Номер провадження 2/298/138/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Ротмістренко О.В.,

за участі: секретаря судового засідання Коваль А.Ю.,

представника позивача адвоката Моняк О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Великий Березний в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається,

В С Т А Н О В И В:

02.05.2025 ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Моняк О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у позивачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 . З огляду на те, що батько добровільно не утримував дитину, не брав участі у її вихованні, позивачка вказує, що вона звернулась до Великоберезнянського районного суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Великоберезнянським районним судом Закарпатської області видано виконавчий лист від 21.03.2008 № 2-107/08, на підставі якого державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2012 ВП №34829937 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 28.02.2008. Як ідеться у позові, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досяг повноліття. Водночас, як зазначає позивачка, на даний час її син навчається на першому курсі денної форми навчання географічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородського національного університету». Термін закінчення навчання 30.06.2028. Як ідеться у позові, ОСОБА_3 проживає з позивачкою і перебуває повністю на її утриманні. З огляду на те, що позивачці коштів не вистачає, щоб забезпечити нормальні умови для розвитку їх дитини, а також ту обставину, що ОСОБА_3 навчається на денній формі та не в змозі офіційно працювати й отримувати доходи, вказує про наявність підстав для отримання матеріальної допомоги на утримання та виховання сина. Враховуючи ту обставину що утримання, виховання та навчання дитини, потребує значних матеріальних витрат, а відповідач повністю ухиляється від виконання обов`язків по утриманню дитини, просить суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 чи досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання, призначене до розгляду на 12.08.2025, позивачка ОСОБА_2 не з`явилася.

У судовому засіданні, призначеному до розгляду на 12.08.2025, представник позивачки адвокат Моняк О.В., проти розгляду справи за відсутності позивачки не заперечила, вказавши, що остання обізнана про час та місце розгляду справи та не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. При цьому висловила свою позицію, якою позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити з підстав, наведених у позові. Вказала, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. В свою чергу, з огляду на те, що дитина у зв`язку з навчанням потребує додаткових потребує додаткових витрат, а позивачці її доходів не вистачає коштів на утримання сина, відповідач добровільно не бажає їх надавати, просить суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні, призначеному до розгляду на 12.08.2025, ОСОБА_1 позовні вимоги частково визнав. При цьому вказав, що він є працездатним, має постійне місце роботи, готовий надавати допомогу на утримання сина, водночас просив врахувати, що за станом на день розгляду справи у нього нова сім`я, окрім сина ОСОБА_4 у нього ще є 4 дітей, які є неповнолітніми та перебувають на його утриманні, відтак, розмір аліментів просить суд призначити з урахуванням вказаних обставин. При цьому надав копії свідоцтв про народження, в яких значиться, що він є батьком 4 неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, довідку про доходи та документи, що підтверджують відсутність у нього перед позивачкою заборгованості зі сплати аліментів.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спільним сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_1 , від 06.08.2021.

Як убачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2012 ВП № 34829937, інформації про виконавче провадження №34829937 від 02.05.2025, 21.03.2008 Великоберезнянським районним судом Закарпатської області виданий виконавчий лист №2-107/08, на підставі якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 28.02.2008.

Як убачається з витягу з реєстру Ставненської територіальної громади № 2023/009997729 від 06.12.2023 та відмітки про місце проживання, проставленої у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 10.09.2006 Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

З розрахунку заборгованості по аліментам від 18.03.2025 № 34829937 убачається, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 .

З довідки № 61 від 01.10.2024, виданої географічним факультетом ДВНЗ Ужгородського національного університету убачається, що ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання, географічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородського національного університету». Термін закінчення навчання 30 червня 2028 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним за віком, має місце роботи працює підсобним робітником у ТОВ «БЕТОН ГРУП-4» з 26.03.2024 та має стабільний дохід, який у період з 01.02.2025 по 31.07.2025 склав 93 433, 23 грн., що підтверджується відповідними довідками, наданими відповідачем в судовому засіданні.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває в новому шлюбі з громадянкою ОСОБА_6 , який між ними укладено 25.06.2024, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.04.2024. Разом з вказаною громадянкою відповідач має 4 спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 08.07.2020), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 05.05.2009), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 11.01.2017); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 30.01.2015).

З огляду на ту обставину, що позивачка повністю забезпечує сина ОСОБА_3 , такий перебуває на повному її утриманні, продовжує навчатись у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, а також ту обставину, що відповідач коштів на утримання сина у добровільному порядку не надає, ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом.

Вирішуючи порушений перед судом спір, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В частині першій та другій статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм національного законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Аналіз положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України показує, що суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що на законодавчому рівні встановлено обов`язок батьків утримувати своїх дітей у разі можливості надавати таку допомогу, якщо останні продовжують навчання. При цьому така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі, так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначив пленум Верховного Суду України у п. 20 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів встановлено ту обставину, що ОСОБА_1 є спільним сином позивачки та відповідача, є повнолітнім, водночас продовжує навчатися на денній формі навчання та на момент розгляду справи не досяг 23 років, водночас у зв`язку з навчанням потребує додаткових матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, доїзду до місця навчання, а також те, що батько, який проживає окремо добровільно будь-яких коштів на його утримання не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, водночас відповідач є працездатного віку, має постійне місце роботи, сталий заробіток, а також не заперечує проти стягнення з нього в користь сина аліментів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Водночас, враховуючи ту обставину, що в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача на утриманні, окрім сина ОСОБА_4 , знаходиться ще четверо неповнолітніх дітей, відповідач просить врахувати вказану обставину при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, а також принципом справедливості та розумності, рівності прав і обов`язків батьків відносно своїх дітей

Відповідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З огляду на те, що позивач відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

В силу положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 18, 76, 81,95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265,354,430 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 191, 199 - 200 СК України, ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.05.2025 року і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 14 серпня 2025 року.

Головуюча О.В. Ротмістренко