Справа № 696/562/25
Провадження № 2/696/280/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі головуючої судді Ніколенко О.Є.,

за участі секретаря Старущенко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем в період з липня 2022 по травень 2024 включно було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 15391,51 грн.

02.04.2024 відповідачем було продано житловий будинок за вищевказаною адресою, однак договором купівлі-продажу не врегульовано питання сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у загальному розмірі 15391,51 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 21.05.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи безе його участі. Також повідомив, що між ним та позивачем досягнуто домовленості про сплату заборгованості, яку він почав сплачувати, на підтвердження чого надав відповідну квитанцію.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

02.04.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу №1787, відповідно до якого відповідач продав належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості споживача ОСОБА_1 , заборгованість користувача за спожитий природний газ станом на травень 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , становить 15391,51 грн.

Відповідачу була направлена вимога від 06.01.2025 про сплату заборгованості за спожитий природний газ.

З наданої відповідачем квитанції № від 21.08.2025 вбачається, що відповідачем була частково сплачена заборгованість у розмірі 1000 грн.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачене право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Таким чином, із наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 був споживачем послуг ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до моменту переходу права власності на житловий будинок. У ОСОБА_1 на момент продажу була наявна заборгованість у розмірі 15391,51 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов частково, враховуючи, що на момент винесення рішення відповідачем було сплачено частину заборгованості у розмірі 1000 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 на його ім`я, а отже понесені витрати по сплаті судового збору не можуть бути стягнути з відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про компенсацію за рахунок держави сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2831,18 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 14391 (чотирнадцять тисяч триста дев`яносто одна) грн. 51 коп.

Компенсувати за рахунок держави на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір у розмірі 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять одна) грн. 18 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28 серпня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , юридична адреса: 04116, вул. полуденка, 1, м. Київ, адреса для листування: 25001, вул. Соборна, 1А, м. Кропивницький, Кіровоградська область;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Є. Ніколенко