Справа № 293/698/25
Провадження № 2/293/452/2025
УХВАЛА

21 серпня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

розглядаючи позовну заяву керівника Коростишівської окружної прокуратури (адреса місця знаходження: вул. Шевченка 5, м. Коростишів ,12501, ЄДРПОУ 0290995)

в інтересах держави в особі:

1. Національної служби здоров`я України (адреса місця знаходження: просп. Степана Бандери,19, м. Київ,04073, )

2. Житомирської міської ради (адреса місця знаходження: м-н ім. С.П. Корольова, м. Житомир, 10014, )

до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 керівник Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Житомирської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, відповідно до змісту якого просить:

стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), на користь держави в особі позивача Національної служби здоров`я України (, просп. Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073) кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 13547,46 грн, які зарахувати до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів - 24060300, на рахунок UA0026011, отримувач - ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н /24060300, код отримувача - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), на користь держави в особі позивача Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова, 4/2, ) кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 494,06 грн, які зарахувати до бюджету Житомирської міської територіальної громади за реквізитами: номер рахунку UA0006797, отримувач - ГУК у Жит.обл. /ТГ м. Житомира /24060300, код отримувача - 37976485, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач добровільно не сплатив кошти на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у загальному розмірі 14041,52грн.

Ухвалою від 25.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справіза правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті призначив на 04 серпня 2025 року об 14:30год.

Ухвалою від 04.08.2025, яка в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, занесена до протоклу судового засідання суд відклав розгляд справи по суті на 21.08.2025.

У судове засідання від 21.08.2025 сторони не з"явились. Про дату час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

21.08.2025 на адресу суду від прокурора надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю предмету спору. Розгляд клопотання просив проводити без участі прокурора.

Відповідач подав до суду 21.08.2025 клопотання про розгляд справи без його участі, просить закрити проваження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка учасників у судове засідання не визнавалась судом обов"язковою, сторони належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, також приймаючи до уваги клопотання прокурора, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи клопотання прокурора про закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю предмету спору, суд дійшов наступного переконання..

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частин першої, третьої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно пункту 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі № 293/1095/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк двісті годин.

Так, при розгляді даного кримінального правопорушення суд встановив доведеним, що своїми протиправними діями ОСОБА_1 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_2 у вигляді відкритого перелому кісток спинки носа, забійної рани спинки носа, садна в тім`яній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до листа КП "Лікарня № 2 ім. А.П. Павлусенка" Житомирської міської ради від 12.05.2025 № 1089, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 09.06.2024 по 17.06.2024. Загальна вартість лікування становить 14041,52грн.

Відповідач 05.08.2025 добровільно сплатив кошти в розмірі 14041,52грн на користь держави в особі позивачів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2 , що підтверджується квитанціями № 6 та № 7.

Зважаючи на викладені обставини прокурор просить закрити провадження у справі у зв`язку із добровільною сплатою відповідачем коштів витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога до відповідача про стягнення стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального від кримінального порушення ОСОБА_2 в сумі 14041,52 грн.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Отже, оскільки у справі є дані про сплату відповідачем витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального порушення в сумі 14041,52 грн після пред`явлення даного позову, можна констатувати, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, враховуючи, що після пред`явлення позову відсутній предмет спору щодо стягнення з відповідача на користь держави і особі позивачів витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального порушення в розмірір 14041,52 грн, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255,258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана: 21.08.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ