Справа №478/616/25 Пров. №2/478/306/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2025 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:
головуючого судді Томашевського О.О.,
секретаря судового засідання Луговської А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-ща Казанка, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 35 244,42 грн заборгованості за договором № 502535-КС-001 від 14.06.2024 року, а також 2422,40 грн понесених витрат на сплату судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 14.06.2024 року між позивачем та відповідачкою було укладено електронний договір позики № 502535-КС-001 за умовами якого, відповідачка отримала від позивача позику в розмірі 33 000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідачки, під її зобов`язання повернути суму позики та сплатити проценти за користування позикою.
Позивач виконав умови Договору, але станом на 15.05.2025 року відповідачка належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за Договором в розмірі 35 244,42 грн, що складається із суми прострочених платежів по процентам в розмірі 35 244,42 грн.
Виходячи з наведеного, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», заборгованість за № 502535-КС-001 про надання кредиту від 14.06.2024 року, що становить 35 244,42 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по процентам в розмірі 35 244,42 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 03.06.2025 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання сторони не прибули, повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання.
Згідно поданої заяви, представник позивача просила розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка в судове засідання не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила.
Жодних клопотань, відзиву на позов та будь-яких доказів від відповідачки на адресу суду не надходило.
З огляду на ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи наведені обставини суд вважає можливим здійснити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти такого розгляду порядку справи, про що вказано у позовній заяві.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
14 червня 2024 року позивачем ТОВ «Бізнес Позика» було направлено відповідачці ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №502535-КС-001 про надання кредиту.
Разом із пропозицією, відповідачка ознайомилась із Паспортом споживчого кредиту, який підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: UA-9601.
Того ж дня, відповідачка повідомила позивача про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №502535-КС-001 про надання кредиту, про що свідчить відповідна письмова форма, підписана відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: UA-9638.
Прийнявши пропозицію (оферту), відповідачка 14 червня 2024 року уклала із позивачем договір про надання кредиту № 502535-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма).
Відповідно до п.2.1 вказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Пунктами 2.3, 2.7 та 2.13 вищевказаного договору передбачено, що строк, на який надається кредит, становить 24 тижні, тобто до 29листопада 2024 року.
Згідно з п.2.4 цього договору стандартна процента ставка за кредитом: в день 1.50000000, фіксована. Знижена процента ставка за кредитом: в день 1.15013537, фіксована.
Відповідно до умов п.2.5 вказаного договору комісія за надання кредиту становить 4950,00 грн, яка нараховується одноразово при вдачі кредиту в дату видачі кредиту.
Пунктами 2.8 - 2.11 договору встановлено, що орієнтована загальна вартість наданого кредиту становить 97 815,78 грн, загальні витрати за кредитом становлять 64 815,78 грн, а орієнтовна реальна річна процентна ставка 19 672,05 процентів. Денна процентна ставка становить 1,16 процентів.
Умовами п.п3.1-3.2.2 кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п.2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.
Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п.2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний у п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче.
У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4 договору.
Сторони домовилися, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до договору та до закінчення строку дії договору.
У п.п 2.3.2 договору сторони визначили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
У розділі 8 вказаного договору, між іншим, відповідачкою вказано реквізити платіжної картки для перерахування кредиту № НОМЕР_1 .
Таким чином, судом встановлено, що сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, розмір процентів за користування кредитними коштами, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сам договір підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: UA-9638.
Виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачці в сумі 33 000,00 грн підтверджується інформаційною довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Гід» та електронна виписка з рахунку платіжної картки, яка належить відповідачці № НОМЕР_2 , що вбачається з листа ПАТ Банк Восток від 30.07.2025 року № 2715-БТ.
Факт наявності заборгованості за кредитом вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом, згідно якого, відповідачка частково виконала зобов`язання із повернення кредиту позивачу та сплати відсотків на загальну суму 69 500,00 грн, в той час як, залишок заборгованості по відсотках становить 35 244,42 грн.
Встановивши наведені обставини, суд виходить з наступного.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон, в редакції, який діяв на час укладення договору про надання кредиту).
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону України, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 цього ж Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Зокрема, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі ст.64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір про надання кредиту в електронній формі, який підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: UA-9638. Тобто, між сторонами виникли кредитні правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
З матеріалів справи судом встановлено факт отримання та користування кредитом відповідачкою, проте не вбачається обставин, що свідчать про сплату відповідачкою процентів за користування кредитом. За наведених обставин, у відповідачки утворилась заборгованість за процентами за користування кредитом, розмір якої складає 35 244,42 грн, у зв`язку із чим, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ «Бізнес позика» сплатила судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7418 від 26 травня 2024 року, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпро стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Копію судового рішення надіслати відповідачці ОСОБА_1 протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Повний текст заочного рішення складено 20.08.2025 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський