Справа № 456/6155/24 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н. М
Провадження № 22-ц/811/1855/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Гаврилюк Я.Ю.

з участю представника відповідача Горзова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Горзова Олександра Олександровича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2025 року в складі судді Яніва Н.М. у справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У листопаді 2024 року позивач АТ «Кредобанк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №іро24799 від 07.07.2021 в розмірі 721 906 грн. 93 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.07.2021 ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № 24799, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти, комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Банк свої зобов`язання виконав та надав позичальнику кредит в сумі 807 000 грн. з терміном виконання до 06.07.2041.

Позичальник своїх зобов`язань належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 721906 грн. 93 коп., з яких 713223,87 тіло кредиту та 8683,06 грн. відсотки.

На адресу позичальника направлено досудову вимогу з пропозицією погасити заборгованість, однак така залишена без задоволення, борг не погашено.

Зважаючи на викладене просив позов задовольнити.

Заявами від 24.01.2025, 07.04.2025, 28.04.2025 АТ «Кредобанк» позовні вимоги уточнив, просив врахувати суму сплачених відповідачем коштів в розмірі 163 500 грн., які зараховані на повне погашення відсотків та часткове погашення тіла кредиту, відтак стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитом у розмірі 558 406 грн. 93 коп. тіла кредиту.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівсьої області від 29 квітня 2025 року позовні вимоги АТ «Кредобанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» грошові кошти за кредитним договором №іро24799 від 07.07.2021 року у загальному розмірі 558 406 грн. 93 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» сплачений судовий збір у сумі 8375 грн. 92 коп.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якого подав адвокат Горзов О.О. Вважає рішення незаконним та таким, що не грунтується на обставинах справи.

Звертає увагу на те, що згідно із умовами договору, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язання за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку, оскільки загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань.

Наявна в матеріалах справи досудова вимога фактично є вимогою про усунення порушень умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості станом на 09.05.2024 в сумі протягом 60 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 65 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги. Вимога містить зазначення про необхідність повернення кредиту у повній непогашеній сумі та сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, у випадку невиконання даної вимоги у визначений строк. Попри це, таке значення є за своєю правовою природою попередженням, оскільки може бути задіяним лише у випадку, якщо порушення умов кредитного договору не буде усунуте у визначений строк. Поєднання в одному документі банку, як вимоги про усунення порушення протягом 60 днів, так і вимоги про дострокове повернення кредиту у разі невиконання попередньої вимоги, не може бути визнаним належним застосуванням умов договору.

Таким чином вважає, що вимога від 09.05.2024 №85-13953240/24 не може бути визнаною вимогою про дострокове повернення кредиту в розумінні п. 4.9 кредитного договору.

Отже, позивачем не надано належного доказу отримання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, що суперечить п. 4.9 кредитного договору, а тому у Банку не виникло право вимоги дострокового повернення кредиту відповідно до ст. 1050 ЦК України.

Додає, що тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покаладється на позивача.

З урахуванням наведеного просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

09 червня 2025 року від АТ «Кредобанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними.

Позивач наголошує, що дотримався вимог встановлених у кредитному договорі щодо направлення досудової вимоги. Окрім вимоги, відповідачу також було направлено СМС повідомлення з інформацією про прострочення та така інформація озвучувалась при телефонних дзвінках відповідачу. Позичальник не виконав умови досудової вимоги і не погасив заборгованість, яка існувала на день направлення вимоги та платежів, які були нараховані протягом 65 днів з моменту направлення досудової вимоги. Тому позивач виконав всі вимоги закону та договору, що спростовує твердження представника відповідача.

Звертає увагу, що одержання відповідачем належно надісланої кореспонденції перебуває поза сферою контролю позивача. Для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість, у позивача немає жодного механізму забезпечувати вручення кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою.

Направлення листа з описом вкладення на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №800/547/17 від 25 квітня 2018 року зазначено, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.

Зауважує, що часткова сплата відповідачем боргу під час судового розгляду розцінюється як визнання боргу відповідачем, що має правові наслідки відповідно до чинного законодавства, окрім того відповідач підтверджував факт оплати і погоджувався з актуальними сумами. Відповідачем не надано іншого розрахунку чи контр розрахунку.

Зважаючи на викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Горзова О.О. на підтримку доводів скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, у свою чергу відповідачем не надано доказів для підтвердження спростування неналежності виконання своїх зобов`язань.

Також, судом встановлено, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, зокрема відповідачу скеровувалася досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань.

На момент направлення досудової вимоги відповідач порушив свої зобов`язання, і загальна кількість днів по прострочених платежах складала 189 днів. Відповідач не виконав умови досудової вимоги і не погасив прострочку, яка була на день направлення досудової вимоги та платежі, які були нараховані протягом 65 днів з моменту направлення досудової вимоги.

При цьому, суд вважав таку досудову вимогу офіційною та направленою саме за адресою зареєстрованого місця проживання боржника.

Суд застосував правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №800/547/17 від 25 квітня 2018 року, де зазначено, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. Позиції Великої Палати Верховного суду, висловлені у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, постанові від 26 травня 2020 у справі № 638/13683/15-ц полягають в обов`язковому досудовому врегулюванні спорів у відносинах кредитора зі споживачем за споживчим кредитом. Однак не місять висновку про те, що право кредитора на дострокове повернення кредиту залежить від фактичного отримання такої вимоги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом статті 3 ЦК України однією з засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно зі статтею 627 ЦК України свобода договору полягає у тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що 07 липня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № іро24799, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у справі кредит в сумі 807000,00 грн. на строк 240 місяців з терміном погашення до 06 липня 2041 року (а.с.6-10).

Відповідно до п. 1. Кредитного договору Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені цим Кредитним договором.

Згідно із п. 2.4. Кредитного договору кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

З матеріалів справи встановлено, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором №іро24799 від 07.07.2021 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 807000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №38124681 від 07.07.2021 (а.с.29) та випискою по особовим рахунках відповідача (а.с. 30-46).

Відповідно до умов Договору (п. 2.01, 2.2.1) Банк видає позичальнику кредит у розмірі 807000,00 грн. строком до 06.07.2041 на такі цілі: на нерухомість в кредит (ВР)(121311) за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка на 20.09.2024 становить 721 906 грн. 93 коп, з яких 713223,87 грн. тіло кредиту, 8683,06 грн. відсотки.

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, з моменту видачі кредиту проценти підлягають сплаті за фіксованою процентною ставкою, а саме: 11% річних з дати укладення Кредитного договору до 06.07.2022 року; 13% річних з 07.07.2023 до 31.07.2024 року.

Пунктом 3.13. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 3.2 Договору, з моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору.

За пунктом 4.1. Договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни) передбачені цим Кредитним договором та/або додатками до нього.

Пунктом 4.9 кредитного договору передбачено, що Банк у випадках, передбачених п.2.9 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Як вбачається з положень пункту 4.10 кредитного договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 4.9 договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 60 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 60-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.4.9).

При цьому, пунктом 10.13 кредитного договору сторони погодили, що будь-які повідомлення Банку, які передбачені цим кредитним договором, на розсуд Банку -направляються на адресу електронної пошти (e-mail) позичальника, у вигляді електронного документа, з накладенням кваліфікованого електронного підпису Банку (уповноваженої особи Банку), або направляються/надаються Банком позичальнику у письмовій формі поштою за його адресою (місцем проживання), або особисто позичальнрику під час його візиту у відділення Банку.

Направлення Банком повідомлень, передбачених кредитним договором, за останньою повідомленою Банку позичальником адресою (місце проживання), e-mail (для електронних документів) вважається належним.

Шляхом підписання кредитного договору позичальник зобов`язується отримувати поштові повідомлення від Банку в найкоротші строки та погоджується з тим, що будь-яке повідомлення яке надійшло від Банку вважається таким, що отримане позичальником з третього дня від моменту надходження повідомлення Банку до установи пошти, яка обслуговує позичальника за вказаною ним адресою (місце проживання), якщо не встановлено ранішу дату фактичного отримання позичальником цього повідомлення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач АТ «Кредобанк» надав суду копію досудової вимоги від 09.05.2024 року №85-13953240/24, адресованої ОСОБА_1 за місцем його реєстрації, щодо дострокового повернення отриманого у банку кредиту та докази відправлення її боржнику поштою (а.с. 24).

Із змісту вимоги вбачається, що АТ «Кредобанк» повідомляє ОСОБА_1 про те, що за ним станом на 09.05.2024 утворилась заборгованість в розмірі 716 467,42 грн., з яких:693149,30 грн. строковий борг по тілу; 23318,12 грн. прострочена заборгованість по тілу.

Кредитор поставив вимогу погасити прострочену заборгованість в розмірі 23 318,12 грн. протягом 60 календарних днів з моменту її отримання, але в будь-якому випадку, не пізніше 65 календарних дні з моменту надсилання даної вимоги.

У випадку невиконання даної вимоги у визначений строк, Банк вимагав достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі 716 467,42 грн. та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені Кредитним договором.

Роз`яснено, що в іншому випадку Банк змушений буде звертися до суду за захистом своїх порушених прав, зокрема із позовом про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

Вказана вимоги про дострокове стягнення заборгованості кредиту направлена на адресу відповідача, зазначена ними як у кредитному договорі, так і анкеті-заяві №24799, а саме: АДРЕСА_2 , цінним листом з описом вкладення, що підтверджується списком згрупованих відправлень від 13.05.2024, трековий номер 065 (а.с. 25, 26).

Така адреса місця проживання зазначається відповідачем у процесуальних документах адресованих суду, як першої так і апеляційної інстанцій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі 487/3170/22, від 19 січня 2022 року у справі № 361/3222/19, належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Належним дотриманням процедури повідомлення боржника про вимогу стосовно усунення порушення також, слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

Доводи відповідача про неотримання досудової вимоги про дострокове повернення боргу не є підставою для скасування судового рішення з наступних підстав.

У ч. 2 ст. 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII, який також встановлює права споживачів, визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Чинною до 10 червня 2017 року редакцією ч. 10 ст. 11 Закону № 1023-XII було передбачено, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» №1734-VIII, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон № 1023-XII застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону № 1734-VIII (стаття 11 Закону № 1023-XII у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).

Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону № 1023-XII. З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон № 1734-VIII, а у частині, що йому не суперечить, також Закон № 1023-XII.

У спірних правовідносинах кредит відповідачу видано на споживчі цілі, а дострокову вимогу пред`явлено 13 трвня 2024 року за дії Закону України «Про споживче кредитування».

Відтак, ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування», яка діяла на момент пред`явлення банком досудової вимоги у справі, впроваджує процедуру взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості.

Так, зі змісту ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що взаємодія кредитодавця із споживачем, взаємодія з яким передбачена договором про споживчий кредит та який надав згоду на таку взаємодію, при врегулюванні простроченої заборгованості може здійснюватися, у тому числі, шляхом надсилання поштових відправлень із позначкою «Вручити особисто» за місцем проживання чи перебування або за місцем роботи фізичної особи. Під час першої такої взаємодії кредитодавець зобов`язаний повідомити, зокрема, розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит або відповідно до закону. Моментом надання відповідних підтвердних документів є, у тому числі, 23 година 59 хвилин десятого робочого дня з дня направлення кредитодавцем рекомендованого поштового відправлення з описом вкладення, що містило відповідні підтвердні документи, або момент отримання повідомлення про вручення зазначеного поштового відправлення, якщо таке повідомлення отримано кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією раніше зазначеного 10-денного строку.

Вказані вимоги банком виконано, а матеріалами справи підтверджені обставини направлення АТ «Кредобанк» 13.05.2024 року на вказану відповідачем ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору зареєстровану адресу проживання вимоги про дострокове погашення кредиту протягом 60-ти календарних днів з моменту отримання вимоги але не пізніше 60 календарних днів з моменту її надсилання.

З врахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що АТ «Кредобанк» належним чином повідомив відповідача про необхідність дострокового повернення кредитних коштів, а сам лише факт неотримання ним письмової вимоги не свідчить про порушення банком досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором споживчого кредиту. До того ж, станом на день апеляційного перегляду рішення суду відповідач не надав суду доказів повернення боргу банку. Наявність заборгованості відповідачем не заперечується.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що надіславши 13 травня 2024 року досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань АТ «Кредобанк» виконав вимоги частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим набув права вимоги дострокового стягнення щодо усієї заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.

Відсутність даних за трек-номером поштового відправлення в системі АТ «Укрпошта» не спростосує факту направлення вказаної вимоги відповідачу, оскільки такі дані зберігаються в системі АТ «Укрпошта» певний час (6 місяців).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується, як факт отримання грошових коштів за кредитним договором, так і факт існування заборгованості перед Банком.

Встановивши вищевказані обставини порушення умов договору кредиту та обґрунтованість розрахунку про розмір заборгованості, суд першої інстанції відповідно до вказаних норм матеріального права та з урахуванням сплачених відповідачем у процесі розгляду справи частини заборгованості, правильно стягнув заборгованість в сумі 558 406 грн. 93 коп., розмір якої відповідачем не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2025 року не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Горзова Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 серпня 2025 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк