ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1051/25
Провадження №2-о/477/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сеніній В.О.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

УСТАНОВИВ:

29 травня 2025 року до суду звернувся заявник ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

На підтвердження заявлених вимог представник заявника зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його бабуся ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 . На випадок своєї смерті померла залишила заповіт на усе своє майно на ім`я свого сина ОСОБА_3 , який є батьком заявника. На час відкриття спадщини ОСОБА_3 постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_3 після смерті своєї матері фактично прийняв спадщину та не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. У квітні 2025 року заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , однак отримав відмову у зв`язку з тим, що його батько ОСОБА_3 не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та не може документально підтвердити факт спільного проживання батька з бабусею на момент смерті останньої.

Ухвалою від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали спадкової справи.

Представник заявника ОСОБА_1 в ході розгляду справи заявлені вимоги підтримала та пояснила, що батько заявника ОСОБА_3 проживав з померлою ОСОБА_4 на день відкриття спадщини, вони вели спільне господарство та проживали за адресою її реєстрації у с. Мішково-Погорілове, так як остання погано себе почувала, мала похилий вік та потребувала стороннього догляду, після смерті матері здійснив її поховання.

Допитані у ході розгляду справи свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають по сусідству по АДРЕСА_1 , підтвердили факт сумісного проживання матері і сина ОСОБА_7 по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що вони мали спільний бюджет та піклувалися один про одного.

Заінтересована особа Мішково-Погорілівська сільська рада свого представника до суду не направила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення питання про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №314.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Інгульським віділом реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається зі змісту довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради від 15.04.2025 року №258, виданої на ім`я заявника за підписом сільського голови, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживав без реєстрації з матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та вони вели з нею спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

17.01.2025 року заявник ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , за якою було відкрито спадкову справу за №8/2025, так як померлому на праві власності належить два житлових будинка, що були успадковані ним після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою приватного нотаріуса від 04 квітня 2025 року №91/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину з підстав того, що заявник не може документально підтвердити прийняття спадщини його батьком та повідомлено про необхідність звернення до суду.

На підставі частини третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що заявник не може документально підтвердити факт прийняття спащини його батьком.

Так, метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідками сільської ради та показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт проживання зазначених осіб за однією адресою на момент відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.

Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Встановлення факту необхідно для подальшого оформлення спадкових прав в приватного нотаріуса та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого ОСОБА_3 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи зазначені заявником обставини знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини сьомої статті 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 259, 260, 273, 305-308 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова