Провадження № 2/522/7623/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

13 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В.., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «БУДОВА-ТИТАН» про визнання рішення недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Споживчого товариства «БУДОВА-ТИТАН» про визнання недійсним рішення Загальних зборів Споживчого товариства «БУДОВАТИТАН» в частині збільшення розміру та визначення порядку сплати паю ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), оформлене протоколом №1/25 від 01.07.2025 р.

Ухвалою суду від 30.07.2025 року позов залишено без руху. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала суду від 30.07.2025 року у встановленому законом порядку через систему «Електронний суд» отримана представником ОСОБА_1 адвокатом Стріченко Димитрієм Анатолійовичем 30.07.2025 року о 20:16 год., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету.

До теперішнього часу, недоліки позову усунуті не були.

08.08.2025 року через систему «Електронний суд» надійшли заперечення щодо відкриття провадження у справі Споживчого товариства «БУДОВАТИТАН», які подані представником Тимчуком Олександром Олександровичем.

Дослідивши зазначені матеріали, суд приходить до висновку, що останні не можуть бути прийняті до розгляду у порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захистуналежить виключно позивачеві.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У зв`язку з наведеним критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Споживчого товариства «БУДОВА-ТИТАН» та просив:

- визнати недійсним рішення Загальних зборів Споживчого товариства «БУДОВАТИТАН» в частині збільшення розміру та визначення порядку сплати паю ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), оформлене протоколом №1/25 від 01.07.2025 р.

ОСОБА_1 став асоційованим членом Споживчого товариства «БУДОВА ТИТАН» на підставі Договору асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/14 від 02 лютого 2018 року з урахуванням додаткової угоди про заміну сторони у зазначеному договорі від 12 січня 2021 року.

10 жовтня 2022 року набрав чинності повністю Закон України № 2518-IX від 15 серпня 2022 року «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому».

Пунктом 4 частини сьомої статті 21 «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного закону встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом асоційовані члени кооперативів, предметом діяльності яких є житлове, дачне або гаражне будівництво, вважаються повноправними членами таких кооперативів. Набуття такими особами прав повноправних членів відповідних кооперативів не потребує прийняття рішень загальними зборами членів кооперативів та/або його статутними органами.

Внаслідок набрання чинності Законом України № 2518-IX від 15 серпня 2022 року «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», правовідносини між Споживчим товариством «БУДОВАТИТАН» та ОСОБА_1 трансформувались внаслідок прямої вказівки про це норми пункту 4 частини сьомої статті 21 вказаного закону, зокрема статус ОСОБА_1 змінився з асоційованого члена, що був

передбачений договором асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/14 від 02 лютого 2018 року, на повноправного члена, згідно із нормою закону, про що і вказує в позові сам позивач.

Внаслідок цього, ОСОБА_1 набув прав та обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про кооперацію», зокрема брати участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Виходячи з того, що у даній справі ОСОБА_1 оскаржує рішення Загальних зборів Споживчого товариства «БУДОВАТИТАН», повноправним членом якого він є, то даний спір виник з корпоративних відносин між учасником та кооперативом, а тому має розглядатись господарським судом.

В позовній заяві позивач посилається на висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року по справі № 750/319/18 де визначено, що оскільки асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б відповідали ознакам поняття корпоративних прав, а тому спори між асоційованим членом та обслуговуючим кооперативом не є такими, що виникають із корпоративних правовідносин. Відтак справа підсудна місцевому суду, при цьому сторона позивача вважає, що надання Споживчим товариством статусу повноправного члена не змінює підсудність справи.

Суд не погоджується з думкою позивача, та вважає, що до правовідносин у даній справі не підлягають застосуванню висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року по справі № 750/319/18 щодо того, що спори між асоційованим членом та кооперативом підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки даний спір виник між повним членом (а не асоційованим членом) Споживчого товариства «БУДОВАТИТАН» та самим товариством з приводу реалізації ним своїх корпоративних прав (права на участь в управлінні товариством), то даний спір підсудний господарському суду, а дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилом ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Тому, з урахуванням наведеного, вказаний спір повинен розглядатись в порядку позовного провадження за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «БУДОВА-ТИТАН» про визнання рішення недійсним, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 258-261, 353, 447, 448 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «БУДОВА-ТИТАН» про визнання рішення недійсним.

Роз`яснити право позивача на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя А.В. Науменко

13.08.25