РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Перекупки І.Г., за участю секретаря судового засідання Конончук Ю.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Верьовкіна О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРВОД» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулася ОСОБА_2 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРВОД» (далі ТОВ «БУРВОД») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування позовних вимог вказала, що 03.09.2012 р. ОСОБА_2 прийнято на посаду інженера-гідрогіолога ТОВ «БУРВОД». 22.08.2016 р. ОСОБА_2 переведено на посаду заступника директора даного підприємства.

Наказом ТОВ «Бурвод» №10/к/тр від 03.05.2022 р. оголошено призупинення трудових відносин із заступником директора ОСОБА_2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136, що встановлено у постанові Житомирського апеляційного суду від 29.04.2024 року у справі № 278/4190/23.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29.04.2024 р. у справі № 278/4190/23 визнано незаконним та скасовано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурвод» № 10/к/тр від 03 травня 2022 р. про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_2 та стягнуто з ТОВ «Бурвод» (місцезнаходження: 10001, м. Житомир, вул. Київська, 81, ) на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 107 614,50 грн.

Наказом ТОВ «БУРВОД» №01/к/тр від 30.04.2024 р. «про поновлення дії трудового договору» поновлено трудові відносини з заступником директора ОСОБА_2 .

Наказом ТОВ «БУРВОД» № 04/к/тр ви 10.05.2024 р. «про скорочення штату працівників та внесення змін до штатного розписи у зв`язку зі зменшенням обсягу замовлень підприємства, погіршення фінансового становища та відсутність працівників (машиністів бурової установки) з 15.07.2024 р. скорочено: адміністрація, посаду заступник директора, посаду інженер-гідрогіолог.

13.05.2024 р. ТОВ «БУРВОД» видано попередження про вивільнення (скорочення) від 13.05.2024 р.

Наказом ТОВ «БУРВОД» №07/к/тр ви 15.07.2024 р. «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності штату» звільнено ОСОБА_2 з посади заступника директора з 15.07.2024 р. у зв`язку зі скорочення її посади внаслідок скорочення численності штату ТОВ «БУРВОД».

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог, обґрунтовуючи їх наданими суду доказами.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог обґрунтовуючи їх наданими суду доказами. Направив до суду відзив. (а. с. 67-72).

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суду пояснила, що працює на підприємстві ТОВ «БУРВОД» з 2003 р. Протягом 2022-2023 років на підприємство перестали надходити замовлення, робітники звільнилися і фактично підприємство перестало існувати. Протягом часу її роботи на підприємстві був штат 10-12 робітників. Після поновлення на роботі ОСОБА_2 знаходилася у приміщені але чим вона займалася не може пояснити, так як заказів не було, робітники позвільнялися. На даний час на підприємстві працює вона, як бухгалтер та сам директор дистанційно. Вона кожного місяця здає відповідну звітність. (Т. 2 а. с. 192-201).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

27.08.2024 р. ОСОБА_5 звернулася до Богунського районного суду м. Житомир з позовом до ТОВ «БУРВОД» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. (а. с. 1-14).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим визначено суддю Зосименко О.М. (а. с. 59).

12.12.2024 р. від представника позивача Сиротюк Р.В. надійшла заява про перехід до врегулювання спору за участю судді. (Т. 2 а. с. 96).

26.12.2024 р. від Сидорчук А.Б. надійшла заява про мирове врегулювання корпоративного спору. (Т. 2 а. с. 114-116).

Ухвалою суду від 13.01.2024 р. припинено врегулювання спору за участю судді та поновлення провадження у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «БУРВОД» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. (Т. 2 а. с. 123).

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14.01.2025 року головуючим визначено суддю Перекупка І.Г. (Т. 2 а. с. 126).

Ухвалою суду від 16.01.2025 р. справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження. (Т. 2 а. с. 127-128).

Згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порядковий номер запису 17, значиться запис «03.09.2012 р. Прийнята на посаду інженера-гідрогеолога. Наказ № 4-к від 03.09.2012 р.

Під порядковим номером 18 значиться запис 18, 22.08.2016 р. Переведена на посаду заступника директора. Наказ № 8-к від 22.08.2026 р.» (Т. 1 а. с. 16-19).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом національного законодавства України є, зокрема, Конвенція Міжнародної Організації Праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3933-XII (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 4 Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

За змістом пункту 2 статті 9 Конвенції, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним

У рішенні Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 р. у справі «Красношапка проти України» вказано, що робітник, який вважає себе незаконно звільненим роботодавцем, має значний особистий інтерес в отриманні судового рішення щодо правомірності такої міри. У справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до наказу № 04/к/тр від 10.05.2024 р. свідчить, що з 15.07.2024 р. скоротити посаду заступник директора та посаду інженер-гідрогіолог, внести відповідні зміни до штатного розпису, вручити працівникам, посади яких підлягають скороченню, попередження про наступне звільнення згідно зі ст. 49-2 КЗпП України, тобто не пізніше 15.05.2024 р. запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню, роботу на інших вакантних посадах (за наявності). (Т. 1 а. с. 31)

В судовому засіданні представник відповідача звернув увагу, що даний наказ є діючим та позивачем не оскаржено.

На підставі наказу № 04/к/тр від 10.05.2024 р. ОСОБА_2 було вручено попередження про вивільнення (скорочення) від 13.05.2024 р. Зі змісту попередження свідчить, що у зв`язку зі скороченням штату працівників ТОВ «БУРВОД» (наказ від 10.05.2024 р. № 04/к/тр) попереджаю Вас про наступне звільнення з посади заступника директора ТОВ «Бурвод» адміністрації підприємства, посади інженера - гідрогіолога за сумісництвом бригади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 15.07.2024 р. з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. Також, повідомляємо Вам, що станом на 13 травня 2024 р. на підприємстві відсутня будь-яка інша вакантна посада або інша робота, крім машиніст бурової установки. Пропонуємо Вам перевести на роботу машиніста бурової установки з посадовим окладом 10 000,00 грн. на місяць. В разі згоди на переведення, прошу повідомити до 15.07.2024 р. (Т. 1 а. с. 32).

В судовому засіданні представник відповідача звернув увагу, що ОСОБА_2 бажання на переведення не заявила.

Згідно вимог чинного законодавства, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченні штату, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. З ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював (висновок Верховного суду, який міститься в постанові від 6 травня 2020 року у справі № 487/2191/17).

Згідно Наказу № 07/к/тр від 15.07.2024. ОСОБА_2 звільнено у зв`язку зі скороченням численості штату…бухгалтеру Миманській Т. виплатити ОСОБА_2 компенсацію за 49 календарних днів невикористаної відпустки та вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати… (Т. 1 а. с. 141).

Суд, з урахуванням наданих суду доказів та пояснень сторін вважає, що ТОВ «БУРВОД» дотрималося процедури звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 1 статті 40 КЗпП України.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи є заява ОСОБА_2 про мирове врегулювання корпоративного спору (Т. 2 а. с. 114-116). З цього приводу суд наголошує, що наявність (можливої на думку позивачки суперечки між учасниками товариства) не може впливати на трудові відносини, які виникли між позивачем, як працівником та відповідачем, як роботодавцем, оскільки учасники товариства не мають право впливати на адміністративно-господарське управління товариством. Посилання ОСОБА_2 про наявність конфліктних відноси між позивачем та директором відповідача, як підставу на звільнення є безпідставним, оскільки це припущення позивачки. Разом з тим, суд звертає увагу, що корпоративні суперечки вирішуються в рамках господарського судочинства, а відсутність судових справ є свідченням намагання позивача створити штучно предмет спору щодо нібито незаконного її звільнення.

Суд критично відноситься до позиції позивача щодо переважного права залишитися на роботі. Законодавець звертає увагу, що при звільненні у зв`язку зі скороченням штату працівників враховується переважне право працівника залишитися на роботі та пропонується інша робота на тому самому підприємстві, в установі, організації. Коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, формується з осіб, які займають аналогічну (ідентичну) посаду (висновок Верховного суду який міститься в постанові від 27 березня 2019 р., справа № 756/5243/17).

Частиною першою статті 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (частина друга статті 42 КЗпП України.

Тобто, застосування положень статті 42 КЗпП України можливе серед працівників обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.

Відтак, враховуючи, що посада заступника директора та інженера-гідрогіолога були єдиними на підприємстві, застосування у такому випадку положень статті 42 КЗпП України є безпідставним.

Разом із тим, повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування) (абз. 4 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року з подальшими змінами).

Крім того, суд погоджується з тим, що позивач, як учасник товариства має права та обов`язки відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (на далі Закон).

Частиною 1 ст. 5 Закону, учасники товариства мають такі права: брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства; отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

В той же час суд критично відноситься до позиції позивача, що її було звільнено для позбавлення можливості їй здійснювати контроль за діяльністю підприємства, оскільки вона має можливості реалізовувати свої права, як учасника товариства без жодних обмежень відповідно до вимог Закону та статуту товариства.

Разом з тим судом встановлено, що в ТОВ «БУРВОД» склалась негативна фінансова ситуація і відповідно директором товариства були скликанні збори учасників товариства на 01.08.2024 р. з наступним порядком денним: Про заходи, які мають бути вжиті для покращення фінансового стану товариства. Про отримання відсоткової фінансової поворотної допомоги Товариству від учасника Товариства ОСОБА_6 . Про визначення особи та надання повноважень на укладання договору відсоткової поворотної фінансової допомоги Товариству з учасником товариства ОСОБА_6 . Про розподіл чистого прибутку товариства, про виплату дивідендів та їх розмір. Про ліквідацію Товариства. Позивач, скориставшись своїм правом звернулася до зборів з проханням внести до порядку денного додаткові питання. Запропоновані питання позивача були внесенні до порядку денного зборів. Отже, посилання позивача на порушення її прав, як учасника товариства та звільнення її з метою позбавити її можливості контролювати діяльність товариства є безпідставними. (Т. 1 а. с. 76-80).

Суд вважає, що за таких підстав, відповідачем не порушено процедуру звільнення позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України з урахуванням вимог статті 42 КЗпП України.

Однією з позиції сторін, на розсуд суду, висловлена вимога щодо вирішення питання дотримання процедури внесення змін у штатний розпис підприємства. (Т. 1 а. с. 81-103).

Відповідно до пункту 3 статті 62 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

П. 11.8. Статуту товариства визначено, що керівництва поточною діяльністю товариства здійснює директор. Додатково вказаним пунктом статуту товариства передбачено, що директор затверджує положення та інші внутрішні акти, що регулюють господарською діяльністю товариства, видає накази, розпорядження та дає вказівки, обов`язкові для всіх працівників товариства. (Т. 1 а. с. 40-50)

Отже, саме директором був затверджений штатний розпис товариства відповідним наказом № 05/к/тр від 26.06.2024 р. (Т. 2 а. с. 42)

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що попередній наказ про затвердження штатного розпису № 03/к/тр від 28.12.2023 р., також був затверджений директором товариства і жодних претензій з боку позивача (як працівника або/чи як учасника товариства) заявлено не було. (Т. 2 а. с. 44).

Штатний розпис - документ, що визначає структуру штатного складу працівників підприємства (установи, організації), найменування професій (посад), чисельність персоналу й оклади для кожної професії (посади).

Вказаний документ, як внутрішній документ затверджує наказом директор товариства.

Посилання позивача на порушення пункту 11.5 статут товариства, де зазначено, що до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства належить, зокрема вирішення питання удосконалення структуру товариства, створення, реорганізації або ліквідації самостійних виробничих підрозділів, дочірніх підприємств, філій, представництв товариства є безпідставним, оскільки даний пункт статуту регулює корпоративні відносини щодо організаційно-правової форми (структури) підприємства, наприклад щодо зміни з Товариства з обмеженої відповідальності на Товариства з додатковою відповідальністю і т.д.

Скорочення працівників та затвердження штатного розпису відносити до поточної діяльності підприємства і відповідно директор товариства приймає рішення щодо цих питань.

Додатково на підтвердження цих обставин свідчить наявність практики в товаристві щодо затвердження штатного розпису, а саме: наказ № 18/к/тр від 28.12.2022, № 9/к від 21.12.2021, № 1к від 01.01.2021, № 1квід 01.01.2020, № 6к від 01.09.2020, № 1к від 01.01.2019, № 1 к від 01.01.2018, № 3-к від 01.02.2018, № 1к від 01.01.2017, № 1-а-к від 01.01.2016, № 1-к від 02.01.2015. (Т. 1 а. с. 81-103).

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на Постанову Житомирського апеляційного суду від 29.04.2024 р. по справі 278/4190/23.

З цього приводу суд, аналізуючи позицію сторін, встановив. Факт введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану є загальновідомим. Наказом ТОВ «Бурвод» №10/к/тр від 03.05.2022 р. призупинено трудові відносини із ОСОБА_2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 р. №2136. Призупинення діє з 03 травня 2022 р. до дня припинення або скасування воєнного стану. Підставою призупинення дії договору було те, що товариство не працювало та у відповідача не було можливості забезпечити працівників роботою, в тому числі позивача. Основний вид діяльності відповідача - буріння свердловин, основними замовниками були бюджетні установи, однак після травня 2022 р. товариство призупинило взагалі надання послуг з буріння свердловин. Призупинення роботи викликано, серед іншого, і обмеженням доступу до документації, яка містить державну таємницю, проте є необхідною для відшукання і проведення бурових робіт. Слід зазначити, що роботодавцем було тимчасово призупинено дію трудових договорів фактично із усіма працівниками, які перебували у трудових відносинах із ним, у зв`язку із неможливістю забезпечити працівникам безпечні умови праці та роботою в умовах воєнного стану. Товариство наразі не здійснює діяльності, окрім подання звітів. На підприємстві були залишені керівник і бухгалтер, оскільки потрібно подавати відомості, при цьому робота позивача не пов`язана із бухгалтерським обліком та податковим законодавством. Трудові відносини з позивачем, як і з іншими працівниками, були призупинені, оскільки не було відповідних замовлень, що в свою чергу свідчить про те, що призупинення дії трудових договорів із працівниками підприємства не носить вибірковий характер.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29.04.2024 р апеляційні скарги позивача задоволено частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2023 та додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2023 р. скасовано та ухвалено нове судову рішення про часткове задоволення позову.

Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «БУРВОД» №10/к/тр від 03 травня 2022 р. про призупинення дії трудового договору з позивачем. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати. Рішення суду апеляційної інстанції відповідачем виконано.

З огляду на викладене, враховуючи встановленні судом обставини та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення позивача на посаді, як і для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням вимог ст. 235 КЗпП України, оскільки ці вимоги є похідними та залежать від вирішення судом спору про наявність підстав для поновлення працівника на займаній посаді, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись статями 36, 47, 232-235 Кодексу законів про працю України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», статями 2-5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРВОД» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРВОД», , буд.81, вул. Київська, м. Житомир, 10001

Повний текст рішення виготовлено 28 серпня 2025 р.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомира І.Г. Перекупка