Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 497/2964/24
Провадження по справі № 2/514/224/25
30 травня 2025 року с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді - Кирилюк І.М.,
за участю секретаря судового засідання - Куруч І.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (даі -ТОВ Бізнес позика») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У грудні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду із вказаним позовом.
На підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 19 грудня 2025 року справу передано на розгляд за територіальною підсудністю, до Тарутинського районного суду Одеської області
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву.
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача. Поштові відправлення за зареєстрованою адресою проживання повертались із відміткою Укрпошти з довідками про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідач у передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте відповідач в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов суду не надала, причини неявки суду не повідомила.
Представник ТОВ «Бізнес Позика» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Ураховуючи наведені обставини, думку позивача, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» є юридичною особою, яка має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами (свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи, ліцензіями, розпорядженнями, статутами).
01 березня 2024 року ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 уклали договір № 491565-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, надісланим на мобільний телефон останньої, як це передбачено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»..
Відповідач, як позичальник, отримала до укладення договору про споживчий кредит інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, що підтверджується паспортом споживчого кредиту підписаним відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором UA1193 ( а.с. 15-17).
Строк кредиту 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом становить 2,00000000 процентів в день, знижена процентна ставка за кредитом 1,15288411 процентів в день, комісія за надання кредиту - 3 500 грн. 00 коп.
Знижена процентна ставка застосовується у разі виконання позикодавцем графіку платежів, встановлених п.3.2.3 договору кредиту.
Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» як технологічного оператора платіжних послуг, через платіжний сервіс «Planton» проведена транзакція, згідно з якою ТОВ «Бізнес позика» перерахувало ОСОБА_1 22 000 грн 00 коп згідно договору № 491565-КС-001 від 01.03.2024 року ( а.с. 45 зв.б).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд виходить з такого.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 Ц К України)
Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України)
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст. 509 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування».
Кредитодавцем у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити (п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»).
Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»).
Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст. 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»).
Положеннями ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України).
Ураховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів на умовах укладеного договору кредитування, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості.
Водночас суд не може погодитися із заявленою у позові сумою заборгованості по процентам за користування відповідачем кредитними коштами.
Законом України 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року (далі Закон № 3498-IX), статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Метою таких змін законодавець визначив необхідність захисту споживачів від надмірного
кредитного навантаження.
Водночас перехідними положеннями Закону №3498-IX доповнено пунктом 17 Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про споживче кредитування», згідно з яким встановлено, що тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-IX передбачено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону, яким і були внесені, серед іншого, ці зміни, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом».
Закон № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023 року.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір кредитування, який є предметом спору у цій справі, укладений 01 березня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX, тому у цих правовідносинах слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у чинній, на час їх виникнення, редакції.
За умовами договору сторони погодили сплату відсотків згідно з графіком на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 16 серпня 2024 року включно.
З урахуванням вимог чинного законодавства, розмір процентів, який відповідач мав оплатити позивачу становить 61 380 грн із розрахунку з 01 березня по 24.квітня 2025 року (54 днів) за ставкою 2.5 % від розміру кредиту ( 440 грн) та з 25.04 по 16 08.2024 року (114 днів) за ставкою 1,5 % від розміру кредиту ( 330 грн) (54 х440 + 114 х 330).
Починаючи з 25 серпня 2024 року відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.
Водночас із доданого до позову розрахунку заборгованості убачається, що проценти нараховані відповідачу до 26 листопада 2024 року ( включно).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 05 квітня 2023 року 910/4518/16 Велика палата Верховного Суду виснувала, що після спливу визначеного договором строку (терміну) кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує відповідальність за порушення грошового зобов`язання.
Отже, нарахування відповідачу процентів після 25 серпня 2024 року не узгоджується з умовами договору та нормами ЦК України .
Ураховуючи встановлені судом обставини, наведені норми чинного законодавства, правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитом, який надавався ОСОБА_1 на умовах договору № 491565-КС-001 від 01.03.2024 року і розмір яких мав відповідати максимальному розміру денної процентної ставки встановленої законом, не може перевищувати суму 61 380 грн.
За таких обставин позов ТОВ «Бізнес позика» підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають прострочені платежі за договором кредиту за тілом кредиту - 22 000 грн 00 коп, по процентах за користування кредитом - 61 380 грн, за комісією 3 300 грн 00 коп, що складає загальну суму 86 680 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 201 грн 81 коп.
Керуючись ст.ст. 13, 259, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 29 серпня 2025 року.

Суддя І.М. Кирилюк