Справа № 182/1168/25
Провадження №2/190/382/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Бордюг Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Саксаганської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Саксаганської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який був виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення П`ятихатськогої районної державної адміністрації від 20.05.1997р. №234-р. У фактичне управління та володіння спадковим майном померлої ОСОБА_3 вступила її донька - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який був виданий на ім`я ОСОБА_3 .

З питанням отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори звернулась її донька ОСОБА_5 , проте остання за життя спадкових прав оформити не встигла, так як ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла. Після смерті останньої, вона, як двоюрідна сестра з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину звернулась до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року їй відмовлено з посиланням на те, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилася, із заявами про прийняття спадщини, у передбачений діючим законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, будь-хто із спадкоємців померлої не звертався та спадщину не прийняв. Крім того, не надані документи, які б підтверджували її належність до кола спадкоємців.

У зв`язку з вище викладеним, просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , 1938 року народження, як між матір`ю та донькою; встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між племінницею та тіткою; встановит факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між онукою та бабою; встановити факт, що відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області від 14.11.1987 року, ОСОБА_3 призначила своєю спадкоємицею свою дочку ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею право на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я ОСОБА_3 .

02.07.2025 року позивач ОСОБА_2 подала уточнену позовну заяву, згідно якої просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між матір`ю та донькою; встановит факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та між ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між племінницею та тіткою; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між онукою та бабою; встановити факт, що має юридине значення, а саме факт належності заповіту складеного від імені ОСОБА_6 , посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області від 14 листопада 1987 року, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 106 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт належності заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області від 14 листопада 1987 року ОСОБА_3 призначила своєю спадкоємицею свою дочку ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері; встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який було видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства - ксп. ім. Енгельса на підставі рішення П`ятихатської районної державної адміністрації від 20 травня 1997 року № 234 на ім`я ОСОБА_3 ; визнати за нею право на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я ОСОБА_3 /а.с.135-141/.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовні заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач виконавчий комітет Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду відзив на позов, згідно якого позов не визнають, посилаючись на те, що відповідно до поданого заповіту заповідач вказаний як « ОСОБА_6 », заповіла своє майно дочці « ОСОБА_4 ». Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0197166від 05.06.1997 року видано на ОСОБА_3 . Вважають, що позивач не надала документів, що підтверджують родинні зв`язки та належність до кола спадкоємців померлої ОСОБА_3 , а тому у задоволенні позову просили відмовити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданніпояснила, що позивач ОСОБА_2 є її двоюрідною сестрою. ОСОБА_4 була їх рідною тіткою з боку її батька. ОСОБА_3 була їх бабусею. Прізвище ОСОБА_8 пишеться з двома буквами «н».

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданніпояснила, що ОСОБА_3 була її бабусею, у останньої було троє дітей: ОСОБА_10 , який є її батьком, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_12 пізніше змінила прізвище на « ОСОБА_12 ». Прізвище Тютюнник пишеться з двома буквами «н». За спадщину вона не цікавилась, однак знає, що ОСОБА_11 доглядала за бабусею ОСОБА_3 та після смерті бабусі спадщина залишалась за ОСОБА_11 .

Вислухвши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_14 , її батьками є ОСОБА_15 , українець та ОСОБА_16 , українка, про що свідчить копія свідоцтва про народження/а.с.14/.

12 квітня 2003 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 , після чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_14 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження/а.с.14/.

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вільне П`ятихатського району Дніпропетровської області/а.с.68-69/.

Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0197166 від 05.06.1997 року ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса, розміром 7.79 в умовних кадастрових гектарах/а.с.17/.

З копії заповіту від 14.11.1988 року, посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 заповіла житловий будинок з усіма надвірними установами де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все що належить їй за законом своїй дочці ОСОБА_4 . Заповіт зареєстровано в книзі реєстрації нотаріальних дій за №106 від 14.11.1988 року /а.с.15-16/.

02 серпня 1964 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_19 , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка - « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 02.08.1964 року /а.с.25/.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.10.2015 року - ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , місце смерті - м.П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області /а.с.22/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41929853 від 28.10.2015 року після смерті ОСОБА_4 в П`ятихатській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №378/2015 /а.с.24/.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені - ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 31.01.1965 року (а.с.25).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.12.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла, місце смерті - м.П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.26).

Після смерті ОСОБА_5 в П`ятихатській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №166/2021, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65099417 від 09.06.2021 року. (а.с.27), з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулась позивач ОСОБА_2 ..

Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 року (справа №190/1613/23, провадження №2-о/190/11/23) встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 , як між двоюрідними сестрами (а.с.28-30).

Відповідно до ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 року (справа №190/1613/23, провадження №2-о/190/11/23) виправлено описку в резолютивній частині рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 року, зазчивши правильну дату народження заявника ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.31-33).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2023 року позивач ОСОБА_2 отримала спадщину після смерті своєї двоюрідної сестри ОСОБА_5 , що складається з житлового будинку, з господарчими будівлями та іншими побудовами, загальною площею 54,3 кв. м., житловою площею 36,8 кв. м. розташованого у АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за №2-215 (а.с.34).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2023 року позивач ОСОБА_2 отримала спадщину після смерті своєї двоюрідної сестри ОСОБА_5 , що складається з автомобіля марки Шкода ФАБІЯ КЛАССИК, реєстраційний номер НОМЕР_5 ., зареєстроване в реєстрі за №2-216 (а.с.35).

Відповідно до листа Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) останн не мають можливості видати повторно свідоцтво про смерть на ОСОБА_3 , через відсутність належних доказів родинних відносин(а.с.20-21).

Згідно листа Державного архіву Дніпропетровської області № П-2226/0/217-21 від 16.06.2021 року неможливо підтвердити факт народження ОСОБА_12 в 1938 році на х.Демурино Саврівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану вказаної сільської ради за 1938-1939 роки (а.с.23).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори від 06.08.2024 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса, власником якої згідно сертифікату на земельну частку (пай) серія ДП №0197166 виданого 05.06.1997 року П`ятихатською районною державною адміністрацією, є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , оскількиспадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилася, із заявами про прийняття спадщини, у передбачений діючим законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, будь-хто із спадкоємців померлої не звертався та спадщину не прийняв. Крім того не надані документи, які б підтверджували її належність до кола спадкоємців (а.с.36-37).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За правилами статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що посвідчують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно із частиною 1 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно наданих роз`яснень у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як визначено у статтях 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних відносин між фізичними особами, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши та оцінивши згідно правил статті 89 і статті 76 ЦПК України зібрані по справі докази як кожного окремо так і всіх доказів у сукупності, прийшов до такого висновку, що всі встановлені судом обставини по справі, які підтверджені наданими заявником доказами, свідчать про родинні відносини між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між матір`ю та донькою; між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та між ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між племінницею та тіткою; між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між онукою та бабою.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, і факт родинних відносин, який просить встановить позивач, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щож стосується вимог позивача про встановлення факту належності ОСОБА_6 заповіту, факту того, що ОСОБА_3 призначила своєю спадкоємицею свою дочку ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка фактично прийняла спадщину після смерті матері; факту належності ОСОБА_3 . Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року та визнання за позивачем права на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно із статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Частиною другою статті 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Якщо позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Подібні висновки вкладено у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 448/754/18.

За таких обставин, оцінюючи докази надані у судовому засіданні у їх сукупності, беручи до уваги те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_20 , в той час згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0197166 від 05.06.1997 року право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса, розміром 7.79 в умовних кадастрових гектарах належить - ОСОБА_21 , доказів належності саме ОСОБА_22 права на земельну частку (пай) у колективній власності на землю позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, про відсутність підстав для встановлення факту належності ОСОБА_6 заповіту, факту того, що ОСОБА_3 призначила своєю спадкоємицею свою дочку ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка фактично прийняла спадщину після смерті матері; факту належності ОСОБА_3 . Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року та визнання за позивачем права на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Саксаганської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (паї) в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між матір`ю та донькою.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та між ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між племінницею та тіткою.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між онукою та бабою.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 серпня 2025 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса