Справа №:755/2988/25
Провадження №: 2/755/3955/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" липня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Гончарук В.П.

при секретарі - Печуркіній Я.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , Дніпровська районна у місті Києві державна адіміністрація про визнання осіб такими, що втратили право користування житлловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № Г322631, виданого 27.03.1978 року Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпровської ради від 27.02.1978 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали право на зайняття житлово приміщення квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , є наймачем та власником особового рахунку квартири.

На сьогоднішній день, в даній квартирі зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім них, в квартирі також зареєстровані колишня дружина сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їх спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син його колишньої дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте в дійсності за вказаним місцем реєстрації в квартирі вони не проживають з грудня 2021 року.

Виходячи з вказаних положень Житлового кодексу України, тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму, а оскільки Відповідачі в квартирі не проживають більше шести місяців, а фактично набагато більше, та не сплачують плату за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири, то вони вважаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2025 року провадження у зазначеній справі було відкрито та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

03 липня 2025 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання жодного разу не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подали. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача), поверталися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання».

Третя особа ОСОБА_5 , подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти його задоволення не заперечує.

Представник третьої особи Дніпровської районної у місті Києві державної адіміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання не повідомив.

Таким чином, відповідачі, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № Г322631, виданого 27.03.1978 року Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпровської ради від 27.02.1978 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали право на зайняття житлово приміщення квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , є наймачем та власником особового рахунку квартири.

На сьогоднішній день, в даній квартирі зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, в спірній квартирі також зареєстровані колишня дружина сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їх спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син його колишньої дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте в дійсності за вказаним місцем реєстрації в квартирі вони не проживають з грудня 2021 року, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Києва від 28.01.2025 за № 125154549.

Як встановлено судом, факт того, що Відповідачі без поважних причин більше шести місяців, а саме з грудня 2021 року, не проживають за місцем своєї реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом складеним та засвідченим заступником начальника ЖЕД - 410 від 30.01.2025 року за участі та підписів мешканців цього будинку (сусідів) ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_4 .

Крім того, відповідно до відповіді Гоовного центру спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 14.04.2025 за № 755/2988/25/17770/2025, відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перетнули кордон України у пінкті пропкску «Малі Селменці» 09.03.2022 в бік Європейського Союзц та до України не повертались.

Будь-які поважні причини, які унеможливлюють проживання відповідачів у спірній квартирі з грудня 2021 року відсутні.

З наданих суду доказів, вбачається, що відповідачі протягом тривалого часу не користуються квартирою, але відповідно до законодавства України добровільно не знялися з реєстраційного обліку з квартири та не зареєстрували своє нове місце перебування, не беруть участі в її утриманні.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до частини третьої статті 47Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано відповідно до діючого законодавства ордер.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР ), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Статтями 29, 310 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання, а також має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ під майном також розуміються майнові права.

Згідно із статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

У пункті 44 рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, ЄСПЛ визначив, що втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві.

Враховуючи викладені вище факти та норми закону суд приходить до такого.

Судом не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачами права користування вказаним жилим приміщенням. Також, не встановлено намірів відповідачів на використання або намір використання права користування жилим приміщенням чи будь-якого зв`язку з даним жилим приміщенням.

Наявність реєстрації відповідачів за даною адресою є перешкодою для позивача у здійсненні нею своїх прав у складі права власності, таких як вільне володіння, розпорядження та користування своїм майном.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідачі з грудня 2021 року без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , у якій вони зареєстровані, при цьому витрат на утримання вказаної кварити не несуть, суд приходить до висновку, що останні втратили право користування вказаним житловим приміщенням, а тому вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , Дніпровська районна у місті Києві державна адіміністрація про визнання осіб такими, що втратили право користування житлловим приміщенням - підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 71, 72 ЖК України, статтями 2, 10, 76, 77-81, 89, 265, 280, 289, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , Дніпровська районна у місті Києві державна адіміністрація про визнання осіб такими, що втратили право користування житлловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 03 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 );

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер невідомий, адреса: АДРЕСА_5 );

ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер невідомий, адреса: АДРЕСА_5 );

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер невідомий, адреса: АДРЕСА_5 );

Треті особи:

ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 );

Дніпровська районна у місті Києві державна адіміністрація, (адреса: 02094, м. Київ, бул. Івана Котляревського, буд. 1/1, ЄДОРПОУ 37203257);

Суддя: