Справа № 134/864/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Лабая О.В.

за участі секретаря Трачук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник ТОВ «Факторинг ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом в інтересах позивача до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову покликається на те, що 09.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту (укладається у паперовій формі) № 874662. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредит в розмірі 22500,00 грн, строк кредитування 731 днів з кінцевим терміном повернення 09.11.2024 (включно). ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Надалі 31.05.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір надання послуг з факторингу № 31012025, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 874662 від 09.11.2022 перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». У зв`язку із неналежним виконання відповідачем обов`язків за договором про надання споживчого кредиту щодо погашення кредитної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за про надання споживчого кредиту (укладається у паперовій формі) № 874662 в розмірі 34494,63 грн, що складається із 19651,96 грн. заборгованості за кредитом, 14842,67 грн. заборгованості за процентами та витрати пов`язані з надання правничої допомоги в розмірі 13000,00 грн та судовий збір.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, в позовній заяві вказав про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на 11.08.2025 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

З врахуванням вимог ч.2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 19 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту (письмовій формі) № 8746621.

Відповідно до п. 1.2. договору № 8746621 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір )від 09.11.2022 року на умовах встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки.

Відповідно до п.1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 22500,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 731 днів з кінцевим терміном повернення 09.11.2024 (включно).

Згідно з п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший користування кредитом (включно) 25% вдень (9125% річних) (далі Проценти за перший день користування кредитом); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (поточні відсотки)

Пунктом 2.1. договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування: у розмірі 18000,00 на поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» код банку 33481, - у розмірі 4500,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 Договору.

Відповідно до п. 4.4. договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Відповідно до Додатку № 1 графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 874662 дата погашення кредиту визначена 09.11.2024 року

Факт отримання кредитних коштів у сумі 18000 грн підтверджено платіжною інструкцією № 19076 від 09 листопада 2022 року про перерахунок коштів на рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» із призначенням платежу: UA6680143/перерахування коштів згідно кредитного договору № 874662 від 09.11.2022 ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ).

31 січня 2025 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено договір надання послуг з факторингу №31012025, у відповідності до п. 1.1. якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" передав (відступив) ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" прийняв належні ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 874662 про надання споживчого кредиту в сумі 34494,63 грн, з яких: 15751,27 грн - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника, 3900,69 грн - сума заборгованості за відсотками за видачу кредиту за перший день користування кредитом, 14842,67 грн - сума заборгованості за нарахованими відсотками з другого дня користування кредитом.

Здійснення слати згідно договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 підтверджується копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 31.01.2025 за № .

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, в наслідок чого виникла заборгованість станом на 09.11.2025 року дату повернення кредиту в розмірі 34494,63 грн, з яких: 15751,27 грн - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника, 3900,69 грн - сума заборгованості за відсотками за видачу кредиту за перший день користування кредитом, 14842,67 грн - сума заборгованості за нарахованими відсотками з другого дня користування кредитом, що підтверджено наданим суду розрахунком заборгованості.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання».

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

Відповідач не скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов в частині стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в сумі 15751,27 грн. та стягнення заборгованості в сумі 3900,69 грн - сума заборгованості за відсотками за видачу кредиту за перший день користування кредитом, 14842,67 грн - сума заборгованості за нарахованими відсотками з другого дня користування кредитом підлягає задоволенню

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.1 -ч.3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано заявку на надання юридичної допомоги № 310 від 01 квітня 2025 року за підписом сторін за Договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС", перелік послуг та їх ціни, витяг з Акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2025 року про погодження надання правових послуг адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 874662, а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. вартість години 2000,00 на суму 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 години, вартість години 3000,00 на суму 9000,00 грн - всього 13000,00 грн .

У відповідності до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу суд ухвалює про відмову.

Керуючись ст. ст.247, 258,263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 874662 від 09.11.2022, в розмірі 34494 грн (тридцять чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні) 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні ) 40 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 2000,00грн (дві тисячі гривень ) 00 коп. витрат за надання правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне ім`я сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», юридична адреса м. Київ, вулиця Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя: