Єдиний унікальний номер судової справи: 483/709/23
Провадження №22-ц/812/914/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
25 серпня 2025 року м. Миколаїв справа № 483/709/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді Самчишиної Н.В.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання Носіковим І.М.,
за участі: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ішбулатової С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Лук`яновою Альоною Олександрівною, на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2025 року, ухвалене у складі головуючої судді Шевиріної Т.Л., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -
09 червня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через своїх представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.
Позивачка зазначала, що в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем ними були набуті земельні ділянки, житлові будинки та частки у статутних капіталах господарських товариств. Оскільки домовленості щодо розподілу цього майна сторони не досягли, позивачка змушена звернутися до суду.
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частку нерухомого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0923, площею 0,9981 га; земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0915, площею 1 га; земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0002, площею 0,5 га; земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0001, площею 0,18 га; земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0062, площею 2 га; земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0061, площею 0,25 га; земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0075, площею 0,06 га; житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 52,4 кв.м.; житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 120, 3 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування вартості частки ОСОБА_2 у статутних капіталах господарських товариств:

ТОВ «Карго-транс-шиппінг», ТОВ «ЕТЦ Укрекспертиза», ТОВ «Транспортна компанія Скат», ТОВ «Флагман МК», ТОВ «Югєвротрак», ТОВ «Флаєр.ФМ», ТОВ «Еталон Профстрой» розмірі - 3 538 266 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 420 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , діючи через свого представника ОСОБА_5 просив скасувати оскаржуване судове рішення в частині стягнення з нього на користь позивачки коштів в рахунок відшкодування вартості частки у статутних капіталах господарських товариств, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Скаргу обґрунтував невідповідністю висновків суду обставинам справи та положенням чинного цивільного та цивільно-процесуального законодавств, а саме, ігноруванням наданих ним доказів на підтвердження того, що грошові кошти/майно до статутних фондів господарських товариств ним фактично не вносилось та статутний капітал господарських товариств не сформований.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скалов С.Ю. вважав її доводи необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

04 серпня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь коштів в рахунок відшкодування половини вартості частки у статутних капіталах господарських товариств.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_1 підтримала продану нею заяву про відмову від позовних вимог у вказаній частині, роз`яснені апеляційним судом наслідки закриття провадження у справі згідно частини другої статті 256 ЦПК України їй зрозумілі та вона з ними згодна.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 підтримала заявлене позивачкою клопотання.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для прийняття відмови позивачки від частини позовних вимог та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною другою статті 256 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно положень частини першої статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами частини другої статті 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Подана ОСОБА_1 заява не суперечить вимогам статей 206, 207 ЦПК України та охоронюваних законом інтересам інших осіб.

За таких обставин, враховуючи, що відмова від позову у вказаній частині позивних вимог є правом позивача, наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною другою статті 256 ЦПК України позивачу зрозумілі і вона з ними згодна, колегія суддів вважає, що слід прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки коштів в рахунок відшкодування половини вартості частки у статутних капіталах господарських товариств, визнавши нечинним рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2025 року в цій частині та закрити провадження у справі у цій частині.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 256, 373 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя коштів в рахунок відшкодування половини вартості частки у статутних капіталах господарських товариств.

Визнати нечинним рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2025 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в рахунок відшкодування половини вартості частки у статутних капіталах господарських товариств: ТОВ «Карго-транс-шиппінг», ТОВ «ЕТЦ Укрекспертиза», ТОВ « Транспортна компанія Скат», ТОВ «Флагман МК», ТОВ «Югєвротрак», ТОВ «Флаєр.ФМ», ТОВ «Еталон Профстрой» розмірі - 3 538 266 грн 50 коп.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя коштів в рахунок відшкодування половини вартості частки у статутних капіталах господарських товариств закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повну ухвалу складено 25 серпня 2025 року.