Справа № 202/8269/25
Провадження № 2/202/4625/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Марченко Н.Ю., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулося з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за теплопостачання в розмірі 272 376,97 грн., яка складається з основного боргу 195 750,37 грн., трьох процентів річних 12 241,79 грн., інфляційних збитків 49 477,05 грн. та пені 14 907,76 грн.

Згідно з позовною заявою та доданими до неї документами заборгованість нарахована відповідачу у зв`язку з наданням послуг теплопостачання за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Тож правовідносини щодо надання та оплати житлово-комунальних послуг пов`язані з приміщеннями та будинками, для забезпечення умов проживання чи перебування в яких такі послуги надаються.

В постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 викладена правова позиція, згідно з якою житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 також зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Великою Палатою Верховного Суду відзначено, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно необов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, позови про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання мають пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна за правилами виключної підсудності.

Суд звертає увагу, що предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Правовідносини між сторонами стосуються постачання теплової енергії за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які знаходяться в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра.

Тому зазначена справа не підсудна Індустріальному районному суду міста Дніпра.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищенаведене, справу необхідно передати за виключною підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Керуючись ст. 30, 31 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики передати за виключною підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Наталія Марченко