Провадження №2/369/3924/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є.О.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Козак І. А. від участі у розгляді цивільної справи № 369/17224/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Через канцелярію суду 06 серпня2025 року від відповідача надійшла заява про відвід головуючій судді Козак І.А. від розгляду цивільної справи № 369/17224/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Заява про відвід обґрунтована тим, що в судовому засіданні відмовляючи у задоволенні клопотання про залучення Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, суд під головуванням судді Козак І.А. позбавив відповідача процесуального права, а саме подавати докази та брати участь у їх дослідженні доказів, виходячи зі змісту предмету позову та пояснень позивача у судовому засіданні має бути безпосередньо досліджуватися щомісячна сплата аліментів, безпосередньо досліджуватися матеріали виконавчого провадження, а також заслуховуватися і думка представника Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо сплати аліментів, заборгованості по аліментах, що передбачено п.2 ч.1 ст. 43 ЦПК України. Відповідач зазначає, що заявлене ним клопотання повністю узгоджується із вимогами ст. 84 ЦПК України.

Не задовольнивши клопотання і відповідно не витребувавши вказаних доказів та не оглянувши їх в судовому засіданні, дії судді Козак І.А., відповідач вважає є упередженими ігнорують вимоги ст.2 ЦПК України, оскільки завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Викликає також сумнів в об`єктивності судді ОСОБА_3 і в тому, а саме щодо мотиву у відмові у зупиненні провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи. При цьому, у судовому засіданні чітко і однозначно встановлено, що дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 має право на спілкування з батьком, що гарантується як її так і батьку ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Натомість, усі заявлені клопотання позивача (в інтересах позивача) суддя задовольнила.

Таку позицію головуючої судді Козак І.А. вважає процесуально протиправною. І припускає, що вона змінюється за межами судового засідання, адже суддя ухвалила рішення та зазначила що ухвала оскарженню не підлягає в той час коли, ст. 353 ЦПК України, передбачено перелік ухвал на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Відповідач зазначає, що вказаною заявою про відвід судді, не погоджується із процесуальними діями та рішеннями головуючого судді, та посилається на її зацікавленість у справі, яка порушує принцип змагальності у судовому процесі, позбавляє його, як учасника справи, реалізувати надані законом процесуальні права у встановленому порядку, що формує стійке відчуття недовіри до судді, яка шляхом ігнорування вимог процесуального закону під час проведення підготовчого провадження у справі, позбавила в подальших стадіях процесу відновити порушене процесуальне право відповідача, що формує стійке відчуття недовіри до судді, та свідчить про упередженість щодо однієї із сторін п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Тому на підставі вищевказаного відповідач просить суд відвести суддю Козак І.А. від розгляду цивільної справи № 369/17224/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі № 5-15п12).

З огляду на підстави заявленого відводу суд вважає що заява відповідача ОСОБА_1 про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на будь-які докази та містить лише припущення сторони позивача, що не може свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що незгода з процесуальним рішенням, не може вважатися підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана за три робочі дні до судового засідання, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючої судді Козак І.А. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченомуст.33 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Вважати заявлений відвід відповідачем ОСОБА_1 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірини Адамівни від участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ірина КОЗАК