Справа № 565/1427/25
Провадження № 2/565/513/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

29 серпня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області

під головуванням суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняГордійчук Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» (надалі ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 33830,00 грн. заборгованості за договором про надання кредиту № 508140-КС-001 від 24.08.2024, у тому числі заборгованості по поверненню тіла кредиту у розмірі 11000,00 грн., 18133,20 грн. процентів за користування позикою, 900,00 грн. комісії, 3796,80 грн. штрафу, а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі договору позики, відповідач отримав кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник ОСОБА_1 порушив умови укладеного договору щодо своєчасності повернення позичених коштів та сплати відсотків, у зв`язку з чим у нього утворилась вищезазначена заборгованість.

В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, на підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. При цьому на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Судом встановлено, що між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 24 серпня 2024 року укладено договір № 408140-КС-001 про надання кредиту (надалі договір), за умовами якого ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти у розмірі 11000,00 грн. строком на 24 тижні до 08 лютого 2025 року, на умовах сплати процентів за ставкою 1,00 % за кожен день строку користування кредитом (фіксовані як знижена, так і стандартна процентна ставка), а також комісії у розмірі 2200,00 грн., та зобов`язався повертати тіло кредиту та сплачувати відсотки та комісію дванадцятьма ануїтетними платежами зі спливом кожних 14 днів користування кредитом (п.п.2.1-2.7, 4.2.2, 10.2 договору, Паспорт споживчого кредиту).

Вказаний договір укладений у спосіб акцептування відповідачем ОСОБА_1 публічної оферти ТОВ «Бізнес Позика» - Пропозиції (оферти) про укладення договору, шляхом подання відповідачем ОСОБА_1 24 серпня 2024 року відповідної заявки через онлайн-сервіс на електронному ресурсі https://my.bizpozyka.com, заповнення Анкети клієнта та погодження такої заявки ТОВ «Бізнес Позика» з наступним підписанням договору, що підтверджує узгодження сторонами істотних умов кредитного договору № 408140-КС-001 від 24.08.2024.

Усі документи, що підтверджують укладення цього договору, а також містять його істотні умови, зокрема: Анкета Клієнта, Заявка, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції, Договір № 408140-КС-001 про надання кредиту від 24.08.2024, Паспорт споживчого кредиту - підписані електронним підписом позичальника ОСОБА_1 за допомогою одноразових ідентифікаторів UA-3550, UA-8149, що підтверджується документом ТОВ «Бізнес Позика» з назвою «Візуальна форма послідовності дій клієнта» та відповідачем не спростовано.

Зарахування 24.08.2024 кредитних коштів у розмірі 11000,00 грн., які надійшли від ТОВ «Бізнес Позика» на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 в АТ «КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на підставі кредитного договору № 408140-КС-001 від 24.08.2024 підтверджується довідкою ТОФ «ПрофітГід», а також випискою АТ «КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період 04.08.2024 08.02.2025, витребуваною судом за клопотанням представника позивача.

За положеннями ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Укладення між фінансовою установою та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію", оскільки позикодавець, отримавши підписані документи, ідентифікував особу, отримавши відомості про її прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та іншу персональну інформацію, зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис).

У свою чергу, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) перебуває у загальному доступі, розміщена на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Така отримана відповідачем Пропозиція разом з підписаними в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора заявкою, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції, текстом договору та Паспортом споживчого кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Таким чином, суд вважає доведеним, що між сторонами було укладено договір про споживчий кредит в електронному вигляді.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 408140-КС-001 від 24.08.2024 слідує, що після укладення договору позичальником вносились кошти у погашення платежів по кредиту, зокрема, 10.09.2024 він сплатив 300,00 грн., 20.09.2024 1490,00 грн., 23.09.2024 690,00 грн., 24.09.2024 500,00грн., 16.10.2024 480,00 грн., а всього: 300,00 грн. + 1490,00 грн. + 690,00 грн. + 500,00 грн. + 480,00 грн. = 3460,00 грн. Вказані грошові кошти, що надходили від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» на виконання умов укладеного кредитного договору, були зараховані наступним чином: у погашення штрафу 1703,20 грн., у погашення комісії 1300,00 грн., у погашення процентів 456,80 грн. Згідно з наданим розрахунком, позичальнику ОСОБА_1 станом на 28.05.2025 нараховано заборгованість у загальному розмірі 33830,00 грн., у тому числі по поверненню тіла кредиту 11000,00 грн., по сплаті відсотків за період з 24.08.2024 по 08.02.2025 включно в сумі 18133,20 грн., по сплаті комісії 900,00 грн., а також по штрафу - 3796,80 грн. Наданий розрахунок суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Так як строк повернення кредиту, сплати процентів та комісії на момент розгляду справи наступив, з огляду на положення ст.ст.526, 1048, 1049 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення суми позичених коштів , неповернутих процентів за користування кредитом та несплаченої комісії, передбачених умовами укладеного між сторонами кредитного договору.

Вирішуючи питання наявності підстав для стягнення з позичальника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3796,80 грн., нарахованого у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за договором позики, суд враховує, що нарахування такого штрафу кредитодавцем здійснено на підставі п.7.6 кредитного договору № 408140-КС-001 від 24.08.2024. Вказаним пунктом передбачено, що у разі нездійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32 % від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до описаних у договорі умов, але не більше половини отриманих у кредит коштів. На цій підставі позичальнику ОСОБА_1 у зв`язку з неодноразовим несвоєчасним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 408140-КС-001 від 24.08.2024, нараховано штраф у розмірі: 11000,00 грн. * 50 % = 5500,00 грн. У погашення частини цього штрафу зараховано кошти у розмірі 1703,20 грн., внесені позичальником ОСОБА_1 кількома платежами: 20.09.2024 в сумі 723,20 грн., 24.09.2024 в сумі 500,00 грн., 16.10.2024 в сумі 480,00 грн. Непогашену вказаними платежами частину суми нарахованого штрафу у розмірі: 5500,00 грн. 1703,20 грн. = 3796,80 грн. позивачем заявлено до стягнення разом з іншою частиною боргу у сукупному розмірі 33830,00 грн.

Відповідно до ст.ст.546, 548, 549, 551 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім інших видів забезпечення, неустойкою. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Разом з тим, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Вказаною нормою установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З огляду на зміст вищезазначеної норми, а також беручи до уваги, що згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який триває на момент розгляду даної цивільної справи, враховуючи, що протягом усього строку виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 408140-КС-001 від 24.08.2024 в Україні діяв воєнний стан, правові підстави для нарахування ТОВ «Бізнес Позика» позичальнику ОСОБА_1 штрафу як складової неустойки у зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 408140-КС-001 від 24.08.2024 були відсутні, у зв`язку з цим заявлена вимога про стягнення штрафу в розмірі 3796,80 грн. задоволенню не підлягає.

Крім того, з тих самих підстав суд дійшов висновку про безпідставність зарахування позивачем частини внесених позичальником ОСОБА_1 грошових коштів у загальному розмірі 1703,20 грн. в рахунок погашення такого штрафу. Відтак, розмір грошового зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Бізнес Позика», заявлений позивачем до стягнення, підлягає зменшенню також і на вказану суму.

Таким чином, з огляду на положення ст.ст.526, 1048, 1049, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика»: суми позичених коштів у розмірі 11000,00 грн., неповернутих процентів за користування кредитом у розмірі 18133,20 грн., несплаченої комісії у розмірі 900,00 грн., за вирахуванням нарахованого та стягнутого з нього штрафу у розмірі 1703,20 грн., а всього коштів в сумі: 11000,00 грн. + 18133,20 грн. + 900,00грн. 1703,20 грн. = 28330,00 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, шо складаються зі сплаченого позивачем судового збору, слід присудити пропорційно до задоволеної частини позову, а саме: стягнути з ОСОБА_1 2028,57 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.526, 530, 625, 634, 639, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 28330 (двадцять вісім тисяч триста тридцять) грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» понесені позивачем судові витрати у розмірі 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 57 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: 01133, м.Київ, бул.Лесі Українки, 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 29 серпня 2025 року.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина