Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7398/24 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 96 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Нестерчук М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/7398/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту родинних відносин

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я.

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, послалася на те, що після смерті свого сина ОСОБА_3 тяжко захворіла і на даний час продовжує лікування. Єдиною її підтримкою та допомогою у вирішенні всіх нагальних питань є її внук ОСОБА_2 , так як донька заявника проживає за кордоном і не відвідує матір вже багато років. Встановлення даного факту необхідно заявнику для складання заповіту на свого онука. Однак як з`ясувалось в написанні прізвищ вказаних осіб є розбіжності, а саме: у заявника прізвище в паспорті вказано як « ОСОБА_4 », а у внука « ОСОБА_5 ». Звернувшись до Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримала усне роз`яснення, що дану помилку виправити в позасудовому порядку неможливо.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву у повному обсязі. В обґрунтування доводів скарги зазначила, що ухвалюючи рішення суд не дослідив обставини справи, не витребував у заінтересованої особи підвереджуючи дані про можливість виправлення помилки в документах без звернення до суду. Звертає увагу, що відповідно до абз.«а» п.п.174.2.1 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковується за нульовою ставкою. Згідно з п.п.14.1.263 п.14.1 ст.14 ПКУ членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу ІV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу ІV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки. Водночас, згідно з п.п.174.2.2 п.174.2 ст. 174 ПКУ вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту оподатковується за ставкою, визначеному пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (5%). Враховуючи необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту родинних відносин, як бабусі та онука з метою звільнення в майбутньому онука від оподаткування під час оформлення спадщини, після смерті заявника, остання змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин. Хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту родинних відносин не буде мати для заявника правовстановлюючого характеру, оскільки від його встановлення не буде залежите виникнення, зміна або припинення її особистих прав.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 від 02.09.1998 року прізвище заявниці зазначено ОСОБА_1 .

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 від 23.12.2009 року та свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 01.11.1993 року прізвище онука заявниці зазначено ОСОБА_2 .

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Так відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, який видав документ, про неможливість внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, під час розгляду справи стороною заявника не було надано доказів, які б підвереджували відмову органу державної реєстрації актів цивільного станувнести відповідні виправлення у документи заявника або зацікавленої особи ОСОБА_2 , які підтверджують їх родинні відносини. При цьому розбіжності у написані прізвищ вказаних осіб не перешкоджає заявникові зробити розпорядження на випадок її смерті, у тому числі залишити заповіт на ім`я ОСОБА_2 .

Таким чином, надавши належну оцінку обставинам справи та доказам, які надані заявником ОСОБА_1 , районний суд вірно виснував, що встановлення факту родинних відносин не буде мати для заявника правовстановлюючого характеру, оскільки від його встановлення не буде залежите виникнення, зміна або припинення її особистих прав, в тому числі і звільнення в майбутньому онука від оподаткування під час оформлення спадщини, після смерті заявника.

Отже наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, відповідно до присів ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2025 року.

Головуючий Судді