РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" серпня 2025 р. с-ще Тиврів 145/952/24

2/145/160/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що перебуває на праві спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до Тиврівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що перебуває на праві спільної часткової власності.

Позов мотивований тим, що йому на праві власності належить 2/3 частки земельної ділянки площею 2,2646 га кадастровий номер :01:002:0336 на території с.Тростянець Вороновицької ТГ Вінницького району. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Цю нерухомість він успадкував 1/3 частку після смерті його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/3 після смерті його сестри ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

1/3 частку цієї земельної ділянки успадкувала відповідачка ОСОБА_3 після їхньої матері ОСОБА_4 , але своїх спадкових справ вона не оформила, тобто свідоцтва про право на спадщину не отримала.

Наразі у нього виникла необхідність виділити в натурі належну йому частку земельної ділянки для подальшого розпорядження нею, тобто для проведення її відчуження.

Він звернувся в землевпорядну організацію з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виділу належної йому частки в розмірі 2/3 з земельної ділянки, що перебуває в спільній частковій власності. Йому усно відмовили у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо виділу належної йому на праві власності частки у зв`язку з тим, що для виготовлення технічної документації із землеустрою необхідна письмова згода співвласника.

Право власності на 1/3 частку земельної ділянки у відповідачки не виникло, так як вона не отримала свідоцтво про право на спадщину на належну їй частку земельної ділянки та не зареєструвала свого права власності. Відповідачка отримувати свідоцтво про

право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,2646 га не збирається, а тому в позасудовому порядку виділити в натурі належних йому 2/3 частки земельної ділянки, площею 2,2646 га кадастровий номер :01:002:0336 немає можливості, оскільки співвласник не має юридичних документів на право власності на цю нерухомість. Водночас проти виділення належної йому частки земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 не заперечує.

Отже йому на праві власності належить земельна ділянка площею 1,5097 га, що відповідає 2/3 часткам земельної ділянки площею 2,2646 га, він погоджується на всі варіанти виділення належної йому частки в спільній земельній ділянці, який запропонує організація, яка виготовляє технічну документацію із землеустрою, щодо виділення належної йому частки земельної ділянки в натурі.

Просить виділити йому в натурі земельну ділянку площею 1,50973 га, що відповідає 2/3 часткам земельної ділянки площею 2,2646 га, кадастровий номер :01:002:0336.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 дану справу передано на розгляд судді Ратушняку І.О.

Ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 04.12.2024 провадження у справі зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст.253 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника, витребувано відомості щодо кола спадкоємців після смерті позивача.

Ухвалою суду від 28.01.2025 провадження поновлено, залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 - його дружину ОСОБА_1 .

Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 16 від 30.04.2025 суддю Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" з дня ухвалення Дисциплінарною палатою рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади суддя автоматично відстороняється від здійснення правосуддя до ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про його звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати.

Зазначена обставина призвела до неможливості розгляду суддею Ратушняком І.О. даної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

20.06.2025 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду від 20.06.2025 № 212/25 "Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", на виконання рішення зборів суддів Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.06.2025 №2, у зв`язку з відстороненням головуючого судді Ратушняка І.О. від здійснення правосуддя, дану судову справу передано на розгляд судді Іванцю В.Д.

Ухвалою суду від 26.06.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та продовжено її розгляд по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Оксютенко Л.І. не з`явились, згідно з поданою заявою просять розгляд справи провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, проти заочного рішення не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно (12.08.2025 та 27.08.2025) не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (№ 844 та № 992), відповідно до яких судові повістки про виклик до суду остання отримувала особисто. Заяв про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Відзив від відповідача до суду не надходив.

Крім того, на офіційному веб-порталі судової влади України були розміщені оголошення про виклик відповідача до суду.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Отже, як установлено судом, відповідач, який обізнаний з тим, що Тиврівським районним судом розглядається цивільна справа щодо нього, не використав наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростував доводи позивача.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Норми ч. 1-3 ст. 358 ЦК України визначають, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0336, площею 2,2646 га, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 27.03.2024 індексний номер 371650109 (а.с.2).

1/3 частки земельної ділянки позивач ОСОБА_2 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , якій на праві приватної власності належала дана земельна ділянка, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №047023 (а.с.3) та 1/3 після смерті його сестри ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім позивача, співвласником 1/3 частки цієї земельної ділянки є відповідачка ОСОБА_3 , яка успадкувала її після смерті їх матері ОСОБА_4 , але своїх спадкових справ вона не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер позивач ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.25).

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої І.О. від 20.01.2025 № 15/01-16 (а.с.37), із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , звернулась його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд враховує, що ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивач та його представник, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, а також достатність доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст. 4, 7, 10, 13, 18, 76, 81, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 15,16, 317, 319, 321, 356, 368 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , правонаступнику позивача ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 1,50973 га, що відповідає 2/3 часткам земельної ділянки площею 2,2646 га, кадастровий номер :01:002:0336.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Правонаступник позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Іванець В. Д.