ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7517/25 Справа № 214/7781/24 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/7781/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 травня 2025 року, яке ухвалено суддею Євтушенком О.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення безпідставно отриманих аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2023, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/5351/22, за позовом ОСОБА_2 , присуджено стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.10.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

На виконання судового рішення судом було видано виконавчий лист, який стягувач ОСОБА_2 отримала 18.05.2023 та пред`явила для примусового виконання до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У травні 2023 року відділом ДВС було відкрито виконавче провадження №72021013 з його примусового виконання.

У рамках виконавчого провадження за місцем роботи ОСОБА_1 в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із отримуваного ним заробітку, на підставі постанови державного виконавця, здійснювалось утримання 1/4 частки його заробітку, як аліменти, які перераховувались на користь ОСОБА_2 з червня 2023 року до липня 2024 року включно, у тому числі й шляхом утримання коштів на погашення заборгованості по аліментам за період з 12.10.2022 до червня 2023 року, що утворилась в результаті не пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання.

Донька сторін ОСОБА_3 дійсно навчалась на денному відділенні ВСП фахового коледжу «Криворізький національний університет» лише до 01.07.2023, а потім припинила навчання та почала працювати.

Оскільки за своїм характером аліменти мали стягуватись лише на період навчання ОСОБА_3 , факт припинення нею навчання визначав підстави для припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Разом з тим, ОСОБА_2 , будучи стягувачем аліментів та знаючи про припинення донькою навчання з 01.07.2023, умисно не повідомила про це Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та продовжувала безпідставно отримувати аліменти, які утримувались із заробітку ОСОБА_1 в примусовому порядку.

Про припинення донькою навчання позивачеві стало відомо лише у червні 2024 року, а відтак, з 01.07.2023 до липня 2024 року сума безпідставно утриманих з нього аліментів склала 97 540 грн. 09 коп., що встановлено за інформацією з відділу ДВС. Із приводу повернення безпідставно отриманих коштів ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 , однак остання, в категоричній формі, відмовилась повертати кошти.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь безпідставно набуті нею грошові кошти у вигляді аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 97 540 грн. 09 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 травня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті нею кошти у вигляді аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 97 540 грн. 09 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко О.С., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що недобросовісність дій відповідачки щодо отримання аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 позивачем не доведена, адже дату закінчення навчання донькою відповідачка не приховувала. Вважає, що у надмірному стягненні аліментів її вина відсутня, оскільки виключно на державного виконавця покладається обов`язок своєчасно, неупереджено та належним чином вчиняти виконавчі дії та здійснювати контроль за ходом виконавчого провадження. При цьому, ОСОБА_2 вважала, що на її рахунок надходять кошти у якості погашення заборгованості за аліментами, а тому стягнення з неї коштів є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Романенко О.С., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 18.07.1997 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2013 у справі №214/5091/13-ц, що набрало законної сили 09.12.2013.

На підставі свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 09.11.2016, виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », яке є дійсним прізвищем згідно з паспортним документом.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 15.11.2004. Факт того, що після розлучення донька залишилась мешкати з матір`ю ОСОБА_2 сторонами не оспорюється.

Із 01.09.2020 ОСОБА_3 вступила на навчання до відокремленого структурного підрозділу «Індустріальний фаховий коледж» Криворізького національного університету на денне відділення, наказ про зарахування від 29.07.2020; термін закінчення навчання 30.06.2023, що слідує з довідки від 28.09.2022 №452, фотокопія якої зроблена представником відповідача з матеріалів цивільної справи №214/5351/22.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2023, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/5351/22, за позовом ОСОБА_2 , присуджено стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.10.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

Заочне рішення набрало законної сили 18.05.2023 та на його виконання Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.06.2023 було видано виконавчий лист, який ОСОБА_2 , як стягувач, 12.06.2023 пред`явила до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для примусового виконання. Для здійснення перерахування аліментів у безготівковій формі ОСОБА_2 надала реквізити карткового рахунку в АТ «Ощадбанк», відкритого на її ім`я, отримувачем коштів була визначена саме ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семенко І.В. від 14.06.2023 відкрито виконавче провадження №72021013 з примусового виконання виконавчого листа №214/5351/22 2/214/757/23 від 17.04.2023, стягувачем визначено ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1 . У ході виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працює та отримує дохід у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». За цих підстав, постановою державного виконавця від 21.08.2023 звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , шляхом здійснення відрахувань у такому порядку: 1) до повного погашення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 305 грн. 01 коп.; 2) після повного погашення суми витрат на проведення виконавчих дій щомісяця проводити утримання у розмірі 50% до повного погашення боргу по аліментам згідно фактичного доходу боржника, починаючи з 12.10.2022. Після повного погашення заборгованості, утримувати у розмірі частини фактичного доходу боржника, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з довідками та звітами про здійснені відрахування та виплати, надані ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за період з 01.08.2023 до 31.07.2024 із заробітної плати ОСОБА_1 було утримано та перераховано аліментів у загальному розмірі 148 901 грн. 63 коп., у тому числі суму заборгованості по аліментам за період з 10.11.2022 до 31.07.2023 52 984 грн. 03 коп. Із 01.08.2024 утримання аліментів припинено на підставі листа відділу ДВС від 13.08.2024 №223507.

Як слідує з листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.08.2024 №23.11-34/231763, повідомлення від стягувача ОСОБА_2 про закінчення донькою ОСОБА_3 навчання із долученням копії диплому НОМЕР_3 від 30.06.2023 надійшло на електронну пошту відділу ДВС 09.08.2024. За результатами проведеного розрахунку та звірки з бухгалтерією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено, що надлишково стягнута з ОСОБА_1 сума аліментів складає 97 540 грн. 09 коп.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що оскільки навчання доньки ОСОБА_3 завершилось 30.06.2023, про що він дізнався лише у червні 2024 року, в той час як відповідачка ОСОБА_2 не надала таку інформацію ні до виконавчої служби, ні самому позивачу, що потягло безпідставне стягнення з нього коштів у вигляді аліментів на користь відповідача у сумі 97 540 грн. 09 коп., то остання повинна відшкодувати безпідставно отримані кошти на його користь у вищевказаному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки навчання доньки ОСОБА_3 припинилося 30 червня 2023 року, а відповідачка ОСОБА_2 не надала таку інформацію ні до виконавчої служби, ні самому позивачу, що потягло безпідставне стягнення з нього коштів на користь відповідачки, то остання повинна відшкодувати безпідставно отримані кошти на користь позивача у розмірі 97 540 грн. 09 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17 зазначено, що: «добросовісність (п.6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина заборони суперечливої поведінки базується ще на римській максимі «ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці». В основі цієї доктрини знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову, оскільки з червня 2023 року ОСОБА_3 припинила навчання у вищому навчальному закладі, що підтверджено матеріалами справи, а тому право на утримання у вигляді аліментів припинилося, і аліменти не повинні були стягуватися.

Механізм повернення надмірно сплачених коштів передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях відповідачки була недобросовісна поведінка, адже остання достеменно знала, що аліменти стягуються у зв`язку з навчанням доньки на даній формі в університеті. ОСОБА_2 подала на примусове виконання виконавчий лист, та щомісяця отримувала аліменти. Будучі обізнаною, що донька припинила навчання, продовжувала отримувати щомісяця кошти-аліменти, пов`язані з навчанням доньки, та не повідомила ні виконавця, ні боржника про зміну обставин та підстав пов`язаних зі стягненням аліментів.

З огляду на те, що навчання доньки позивача, ОСОБА_3 , припинилося, а відповідачка не надала таку інформацію ні до виконавчої служби, ні безпосередньо позивачу, що як наслідок спричинило безпідставне стягнення з позивача коштів на користь відповідачки, та у відповідності до положення ст. 1212 ЦК України, мають бути повернуті позивачу, у розмірі 97 540,09 грн, який відповідачкою не спростовано.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: