Справа № 692/143/25
Провадження № 2/692/195/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

з участю: секретаря с/з Савенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Пух С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Драбівське виробниче управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправним нарахування заборгованості, списання заборгованості та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до КП «Драбівське ВУЖКГ» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправним нарахування заборгованості, списання заборгованості та стягнення моральної шкоди.

Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 15.02.2024 між позивачем та відповідачем шляхом приєднання було укладено публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Вузол комерційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на абонентському обліку відповідача, особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача. Вказує, що зобов`язання по договору виконує у повному обсязі, сплачує їх вартість. 12.06.2024 позивач через представника звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на зняття лічильника обліку спожитої води з метою його фізичної заміни як непридатного до використання та проведення ремонтних робіт за власний рахунок по заміні лічильника та водозапірної арматури, оскільки протягом 2 поточних місяців не отримувала послуги з водопостачання у належних обсягах та відповідної якості. 13.06.2024 представниками відповідача було складено акти про збереження пломб та виявлення факту самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання. 21.06.2024 відповідачем направлено позивачу лист претензію та рахунок на оплату боргу у розмірі 43606,08 грн. Зазначила, що у 2011 році придбала вказану квартиру, на момент придбання лічильник був вже встановлений на протязі 12 років, з моменту придбання і до 13.06.2024 працівниками відповідача вузол комерційного обліку води опломбований не був, на відповідальне зберігання їй не передавався і на абонентському обліку відповідача не перебував. Вважає, що відповідачем було безпідставно нараховано позивачу борг за самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або водовідведення у розмірі 43606,08 грн.

Вказує, що діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду у розмірі 51000,00 грн., яку обґрунтовує тим, що після звернення з вищевказаною заявою до відповідача 12.06.2024 ремонтні роботи по заміні лічильника було проведено тільки 01.08.2024, внаслідок чого відповідач припинив водопостачання у квартиру позивача протягом 51 доби у літній період, що призвело до порушення нормальних життєвих зав`язків позивача та його родини, вказує, що це призвело до негативного психічно-емоційного стану і у цьому стані позивач перебуває на даний час. Це негативно вплинуло на вирішення питань життєзабезпечення позивача та її родини, позивач була позбавлена можливості вести звичний спосіб життя. Тому вважає, що розумним буде стягнення моральної шкоди у розмірі 51000,00 грн. з розрахунку 1000,00 грн. за добу. Позовна заява також містить орієнтовну суму судових витрат у розмірі 15000,00грн., що складається виключно з витрат на надання правової допомоги. Щодо судового збору позовна заява містить посилання на звільнення позивача від його оплати на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про судовий збір».

Тому позивач заявляє 3 позовні вимоги, де просить:

- визнати протиправним нарахування гр. ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , боргу у розмірі 43606,08 грн. за період з 13 червня 2024 по 12 липня 2024 за самовільне приєднання до системи централізованого водопостачання та/або водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати КП «Драбівське ВУЖКГ», , юридична адреса: вул. Центральна, 99, с-ще Драбів, Золотоніський район, Черкаська область, списати з особового рахунку № НОМЕР_1 , оформленого на ім`я споживача гр. ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 заборгованість у розмірі 43606,08 грн. за період з 13 червня 2024 по 12 липня 2024 за самовільне приєднання до системи централізованого водопостачання та/або водовідведення;

- стягнути з КП «Драбівське ВУЖКГ», , юридична адреса: вул. Центральна, 99, с-ще Драбів, Золотоніський район, Черкаська область, 51000,00 грн. моральної шкоди.

Також просить стягнути судові витрати.

Заяви клопотання та процесуальні дії по справі:

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрите спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін, визначено строк відповідачу для надання відзиву, а позивачу - для надання відповіді на відзив.

10.03.2025 до суду від представника позивача адвоката Пух С.Л. на дійшов відзив, у якому та вказала, що від імені відповідача 12.06.2024 дійсно була подана заява про надання дозволу на зняття лічильника з метою проведення ремонтних робіт. 13.06.2024 працівниками відповідача за адресою: АДРЕСА_1 було оглянуто лічильник та виявлено факт самовільного приєднання та самовільного користування системами централізованого водопостачання та водовідведення, про що складено відповідний акт. Вказала, що у відповідача були всі підстави нарахувати заборгованість за самовільне водопостачання та водовідведення. Посилання на те, що на дату набуття позивачем права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості вже було встановлено на протязі 12 років не заслуговують на увагу, а наявність лічильника на момент покупки не звільняє власника від обов`язку забезпечувати справність та цілісність приладів обліку. Зазначила, що вузол комерційного обліку води № 065991 по особовому рахунку № НОМЕР_1 перебував на обліку відповідача згідно журналу обліку абонентів. Вважала, що позивач не довела факт моральних страждань та не надала про це відповідні докази. Зазначила, що протягом 51 дня з 13.06.2024 по 01.08.2024 відповідач продовжувала отримувати послуги з водопостачання та водовідведення і їй було нараховано за це відповідну плату. Зазначила, що у листі претензії від 20.06.2024 позивач була повідомлена про необхідність погасити заборгованість за самовільне приєднання та самовільне користування системами централізованого водопостачання та водовідведення та про майбутнє припинення надання послуг у випадку непогашення заборгованості, але у вказаний період надання послуг не припинялось, а споживачу було усно рекомендовано придбати новий лічильник та звернутись з заявою про його встановлення та опломбування. Після придбання позивачем нового лічильника позивач через представника 01.08.2024 звернулась з заявою про його заміну після чого лічильник було замінено та опломбовано. Також вважала необґрунтованим розмір правової допомоги у сумі 15000,00 грн. У сукупності вважала позовні вимоги недоведеними, тому просила у задоволенні позову відмовити повністю.

13.03.2025 від представника позивача надійшла заява про відвід, у задоволенні якої ухвалою суду від 22.04.2025 було відмовлено.

22.04.2025 від представника відповідач надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.04.2025 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 692/1079/24 за позовом Комунального підприємства «Драбівське виробниче управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за самовільне приєднання та самовільне користування системами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що переглядалось Черкаським апеляційним судом.

Ухвалою суду від 16.06.2025 провадження у справі поновлено.

30.06.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, де відповідач просила закрити провадження у справі в частині позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.06.2025 справу в частині позовних вимог щодо визнання протиправним нарахування гр. ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , боргу у розмірі 43606,08 грн. за період з 13 червня 2024 по 12 липня 2024 за самовільне приєднання до системи централізованого водопостачання та/або водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 провадженням закрито, продовжено розгляд справи в частині інших позовних вимог.

30.06.2025 від представника позивача Бичка В.І. надійшло клопотання про долучення доказів 6 документів згідно з переліком.

28.07.2025 від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів 5 документів згідно з переліком.

Окрім того, у судовому засіданні 14.08.2025 представник позивача ОСОБА_1 клопотав про його допит у якості свідка. Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні клопотання про долучення доказів задоволено частково та долучено договір № 86 про надання правової допомоги від 06.08.2024, розрахунок обсягу та вартості правових послуг № 32 від 21.04.2025 та Додаткову угоду № 1 від 17.03.2025 до договору про надання правової допомоги № 86 від 06.08.2024, у прийнятті інших доказів відмовлено. Також відмовлено у допиті представника у якості свідка, оскільки у такому випадку особа представника та особа свідка збігаються.

Також від представників сторін надходили клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин.

Позиції сторін.

У судове засідання 14.08.2025 позивач ОСОБА_3 не прибула. Її представник адвокат Бичок В.І. позов, з урахуванням позовної вимоги по якій провадження закрито, підтримав. Щодо моральної шкоди вказав, що позивачу ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду. 12.06.2024 позивач звернулась до представника з проханням вирішити проблеми з водою. Представник звертався до відповідача з заявою та на наступний день було оглянуто лічильник, складено акти, де вказано, що вода тече слабко. Через тиждень представник звернувся до керівника ВУЖКГ, однак той не відповів. У подальшому представник звернувся до відділу ЖКГ при селищній раді, оскільки у квартирі 2 тижні не було води, написав відповідну заяву, яку розглядали протягом місяця. Вказав, що воду до квартири доводилось возити у бідонах. На початку липня приходив контролер, якого впустили до квартири родичі позивача - переселенці і який вказав, що вода тече слабко і пішов. 01.08.2024 представнику зателефонував майстер та повідомив, що готовий встановити лічильник і на наступний день його було встановлено та замінено кран. Стверджував, що з 12.06.2024 по 01.08.2024 реакції від відповідача та сільської ради не було. Заперечував твердження сторони відповідача про надання послуг з водопостачання та водовідведення, зазначив, що з липня квартира стоїть зачинена, позивач втомилась возити воду та змінила місце проживання. Також вказав, що позивач є його дочкою і вони є однією сім`єю. Уточнив, що сплачував квитанції відповідача, оскільки не хотів, щоб була заборгованість, він возив воду до квартири разом з онуком, на даний час квартира більше року стоїть пуста. З посиланням на ст. 16 ЗУ «Про захист прав споживачів» наполягав на завданні позивачу моральної шкоди, яка полягає у нестерпних відчуттях, пов`язаних з діями представників відповідача, які не допомагали вирішити проблему з водою. Щодо розміру відшкодування навів його розмір та причини нарахування аналогічно доводам позовної заяви. Вказав, що справа є малозначною і рішення суду стосувалось боргу у розмірі 47 тис. грн. Судом апеляційної інстанції справа розглянута у спрощеному порядку, судом касаційної інстанції у відкритті провадження відмовлено. Щодо судових витрат вказав, що було проведено роботу правового характеру, яка має бути оплачена.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача списати з особового рахунку № НОМЕР_1 , заборгованість у розмірі 43606,08 грн. за період з 13 червня 2024 по 12 липня 2024 за самовільне приєднання до системи централізованого водопостачання та/або водовідведення, то вважав її розгляд недоцільним, оскільки ухвалою суду закрито провадження за першою вимогою про визнання протиправним нарахування такої заборгованості, а вказані вимоги є взаємопов`язаними. Тому вказану вимогу не підтримав і просив проводити розгляд тільки за вимогою про стягнення моральної шкоди. Також вказав, що з липня 2024 року по серпень 2024 року кожен місяць надходила інформація про послуги з водопостачання та водовідведення, яка була оплачена. Уточнив, що за медичною допомогою позивач не зверталась. У неї не працювали пральна машина та бойлер, тому позивач з родиною поїхала жити у інше місце. Звернув увагу, що у договорі про водопостачання йдеться про безперебійне водопостачання відповідного тиску.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Пух С.Л. проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що відповідач позов не визнає повністю. Звернула увагу, що у частині позовної вимоги 1 питання було вирішено у іншому провадженні, з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за самовільне приєднання, вказане рішення набрало законної сили. Факт і розмір заборгованості було визнано у вказаному рішенні, тому вважала, що вимога про списання заборгованості є спробою поставити під сумнів законність рішення і у її задоволенні слід відмовити. Також вважала, що сторона позивача не довела обставин та розміру моральної шкоди. Вказала, що позивач посилається на відсутність води протягом 51 дня, в той же час сплачувала рахунки за воду, а отже послуги з водопостачання надавались. Згідно типового договору у разі відсутності належного водопостачання має бути направлено відповідну претензію, але така претензія відсутня. Звернула увагу, що 12.06.2024 позивачу було направлено лист щодо необхідності сплати боргу, її було попереджено, але припинення водопостачання не було. Також звернула увагу, що заява до ВУЖКГ було подано від імені ОСОБА_4 , натомість позивач є ОСОБА_3 . Також звернула увагу, що 01.08.2024 було замінено лічильник і до цього сторона позивача з заявами не зверталась і відсутні підстави вважати, що раніше були проблеми з водопостачанням. Також вважала незрозумілим розрахунок моральної шкоди. Наголосила, що хоча 13.06.2024 було складено акт про самовільне приєднання і можна було опломбувати лічильник, однак таких дій зроблено не було, водопостачання припинено не було і доказів припинення водопостачання не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, встановив наступне.

Встановлені судом фактичні обставини.

Згідно Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 19.02.2024 він містить розділи Загальні положення, Предмет договору, Порядок надання та вимоги якості послуги, Облік послуги, Ціна та прядок оплати послуг, Порядок та умови внесення змін до договору, Права та обов`язки сторін, Відповідальність за порушення договору, Строк дії договору, Порядок і умови внесення до нього змін, Продовження строку його дії та розірвання, Прикінцеві положення та реквізити надавача послуг - КП Драбівське ВУЖКГ. Додатком до договору є заява приєднання до індивідуальної частини договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно копії заяви від 01.08.2024 ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , звернулась до Драбівського ВУЖКГ для установки лічильник обліку води та його опломбування за вказаною адресою.

Згідно копії акту про збереження пломб КП Драбівське ВУЖКГ від 13.06.2024, представником КП Драбівське ВУЖКГ контролером ОСОБА_5 у присутності споживача ОСОБА_4 проведено технічну перевірку (контрольний огляд) розрахункового засобу тип 1999, № 065991, показання приладу обліку 99873, дата держповірки (відомості не вказано), при цьому проведено пломбування/роз пломбування (не вказано). Акт містить запис, що водяний лічильник крутить у зворотний напрямок, вода тече слабо, напор слабкий, лічильник не опломбований. Також акт містить запис іншим почерком, що лічильник не придатний до використання. Від споживача акт підписано ОСОБА_1 .

Згідно копії акту про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 13.06.2024, комісією представників виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення в присутності представника споживача ОСОБА_4 , яка проживає за кордоном, - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , труба діаметром 20 на вводі в квартиру, виявлено факт самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та самовільного користування системами централізованого водопостачання та водовідведення. Акт містить запис представника про те, що лічильник було встановлено у 1999 році, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 не передавався.

Згідно копії повідомлення КП Драбівського ВУЖКГ № 01.02/47 від 20.06.2024, адресованого ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 (копія представнику споживача ОСОБА_7 ), воно містить інформацію про укладення 17.02.2023 типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між ОСОБА_4 , особовий рахунок НОМЕР_1 , та КП Драбівського ВУЖКГ та про виявлення 13.06.2024 факту самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення. Зазначено, що КП Драбівського ВУЖКГ, згідно з п. 6 розділу ІV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, здійснило розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с за період 30 днів та сформовано рахунок на оплату від 20.06.2024 № 19 на суму 43606,08 грн. та запропоновано терміново вжити заходи для оплати існуючої заборгованості.

Згідно рахунку на оплату № 19 від 20.06.2024, постачальник КП Драбівського ВУЖКГ, покупець ОСОБА_4 , водопостачання за період 14.05.2024-16.06.2024 у зв`язку з виявленим фактом самовільного приєднання до системи централізованого водопостачання, кількість одиниць - 2454, сума без ПДВ 10754,52грн., водовідведення за період 14.05.2024 - 16.06.2024 у зв`язку з виявленим фактом самовільного приєднання до системи централізованого водовідведення кількість одиниць - 2454, сума без ПДВ 25583,56грн., всього 36338,40, утому числі ПДВ 7267,68 грн., всього з ПДВ 43606,08грн.

Згідно копії заяви ОСОБА_4 від 01.07.2024, вона адресована голові Драбівської селищної ради С. Орел. Заява містить твердження про добросовісне виконання заявником своїх зобов`язань за договором приєднання до публічного договору з КП Драбівського ВУЖКГ та інформацію про невиконання посадовими особами КП Драбівського ВУЖКГ своїх обов`язків та вчинення ними перешкод заявнику у самостійному ремонті водозапірної арматури та встановленню лічильника води.

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 29028739 від 16.02.2011 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вказана ОСОБА_4 , підстава: договір купівлі-продажу 1931 від 15.06.2010, форма власності приватна, частка 1/1.

Згідно копії Акту перевірки стану та показників лічильника обліку спожитої води та розрахунків за надані житлово-комунальні послуги від 01.08.2024, АДРЕСА_1 , контролером КП Драбівське ВУЖКГ в присутності ОСОБА_4 установлено: лічильник 2715334, 2024 року випуску, повірений (не вказано), встановлений: правильно, показники лічильника 00000, наявна пломба (вказано номер).

Згідно копії Акту перевірки стану та показників лічильника обліку спожитої води та розрахунків за надані житлово-комунальні послуги від 01.08.2024, АДРЕСА_1 , контролером КП Драбівське ВУЖКГ в присутності ОСОБА_4 установлено: лічильник 065991, 1999 року випуску, повірений (не вказано), встановлений правильно, показники лічильника 99872, пломби відсутні.

Згідно повідомлень на оплату послуг КП Драбівське ВУЖКГ, особовий рахунок НОМЕР_1 , платник ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , за період січень, лютий, березень, квітень, травень, липень та серпень 2024, вказано інформацію про щомісячне нарахування плати за водопостачання та водовідведення, зазначено показники лічильника від 849 до 865, щомісячна різниця у показниках 2,0000, номер лічильника не вказано, інформація про наявність боргу відсутня.

Згідно даних з застосунку «Дія» щодо актового запису про шлюб ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , про що Черкаським міським ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) складено актовий запис № 78 від 23.01.2021, прізвище нареченої після шлюбу: ОСОБА_9 .

Згідно даних про нарахування за надані послуги за період 01.06.2024-01.09.2024 по ОР 195 АДРЕСА_1 ОСОБА_10 , він містить інформацію про нарахування та сплату за період червень-вересень 2024 року за надані послуги з водопостачання, водовідведення, поводження з твердими побутовими відходами та утриманням внутрішньо будинкових електромереж.

Згідно договору № 86 про надання правової допомоги від 06.08.2024 він укладений між адвокатським бюро «Володимира Бичка» та ОСОБА_3 і його предметом є надання послуг правової допомоги.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги сторони узгодили питання щодо вартості роботи адвоката та порядку визначення його гонорару, який визначено у розмірі 12112 грн.

Згідно розрахунку обсягу та вартості правових послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 82 від 06.08.2025, справа № 692/143/25, було надано 4 послуги згідно вказаного переліку, витрачено часу 6 годин, вартість 12112,00 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26.02.2025 у справі 692/1079/24 за позовом КП «Драбівське ВУЖКГ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за самовільне приєднання та самовільне користування системами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - позовні вимоги КП «Драбівське ВУЖКГ» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Драбівське виробниче управління житлово-комунального господарства» заборгованість за самовільне приєднання та самовільне користування системами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 43606,08грн.

Підставою звернення до суду у справі № 692/1079/24 позивач КП «Драбівське ВУЖКГ», який є відповідачем у справі № 692/143/25 вказав виявлення факту самовільного приєднання та самовільного користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, що полягало пошкодження пломб, втручання у роботу та виведення з ладу вузла комерційного обліку води у квартирі споживача за адресою: АДРЕСА_1 , розмір заборгованості визначено у сумі 43606,08грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2025 року, яка набрала законної сили 09 червня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2025 року без змін.

Таким чином правомірність нарахування ОСОБА_3 боргу у розмірі 43606,08 грн. за самовільне приєднання до системи централізованого водопостачання та/або водовідведення у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання відповідача списання з особового рахунку № НОМЕР_1 , оформленого на ім`я споживача гр. ОСОБА_2 , заборгованості у розмірі 43606,08 грн. за період з 13 червня 2024 року по 12 липня 2024 року за самовільне приєднання до системи централізованого водопостачання та/або водовідведення є похідною від позовної вимоги про визнання такої заборгованості протиправною, представник позивача вказану вимогу не підтримав суд вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи, яка завдала шкоди.

Цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку та вини заподіювача.

При цьому необхідно враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльності) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди позивач зазначає що така шкода була завдана у розмірі 51000,00грн. при цьому посилається на те, що протягом 51 дня позивачу не надавались послуги з водопостачання у літній (жаркий) час, внаслідок чого позивач зазнала суттєвих незручностей, що вплинуло як на звичне її життя так і на психічно-емоційний стан, у якому вона перебуває на даний час. Тому вважає належним відшкодуванням по 1000,00грн. за кожен день відсутності водопостачання.

Відповідності до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що жодним доказом достовірно не підтверджено той факт, що у період з 12.06.2024 по 01.08.2024 відповідачем було припинено надання послуг з водопостачання та водовідведення до об`єкта житлової нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість представником позивача підтверджено, що ним було оплачено надання відповідачем послуг за водопостачання та водовідведення за період червень-липень 2024 року і жодних претензій з приводу ненадання відповідних послуг сторона позивача не заявляла. Твердження представника, що він особисто доставляв до квартири воду у бідонах не підкріплено жодним доказом, є голослівним та не може бути беззаперечним доказом припинення водопостачання до квартири. Що ж до твердження про негативний психоемоційний стан позивача, то таке твердження жодним чином не підтверджено, при цьому представник позивача вказав, що позивач за наданням медичної допомоги у зв`язку з таким станом не зверталась. Окрім того, жодним чином не підтверджено, що позивач взагалі проживала у вказаній квартирі у період з 12.06.2025 по 01.08.2025. З матеріалів справи вбачається що під час усіх звернень до ВУЖКГ та під час виконання робіт представниками відповідача, особою, яка зверталась з відповідними заявами та була присутня під час вказаних робіт і підписувала відповідні документи був виключно представник Бичок В.І. Окрім того, суд звертає увагу на той факт, що заяви від 01.07.2024 до Драбівської селищної ради та 01.08.2024 до ВУЖКГ подано ОСОБА_4 , що не відповідає відомостям з паспорта позивача, де таке прізвище вказано як ОСОБА_9 з 16.02.2021 і у суду виникають сумніви, що позивач, звертаючись з вказаними заявами особисто, оскільки відомості про представника у цих заявах відсутні, могла не знати, що змінила прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_9 . Також пояснення представника щодо проживання у вказаній квартирі осіб є плутаними, оскільки той у судовому засіданні вказував, що під час перевірки лічильника представником відповідача контролером, того до квартири впустили сторонні особи - переселенці, в той же час зазначив, що квартира стоїть пустою більше року.

Щодо суми відшкодування суд зазначає, що вона не містить належного підкріплення та обґрунтування.

Таким чином, звертаючись до суду, позивачем не надано будь-яких доказів заподіяння їй моральних страждань поведінкою відповідача в справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій відповідача, зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували пережитий позивачем психологічний стрес, порушення нормального ходу її життя, дискомфорту, посилення душевних страждань, погіршення психологічного стану здоров`я.

Крім того, будь-яким чином позивач не довела розумності та співмірності зазначеного в позові розміру моральної шкоди з урахуванням приведених нею обґрунтувань та обставин її завдання.

Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, характеризуючи свій стан внаслідок понесених моральних страждань, є загальними абстрактними твердженнями, а не конкретними фактами, що мають відношення до спору сторін та не підкріплені належними доказами.

Наведене свідчить, що позивачем не наведено та переконливо не доведено завдання їй моральної шкоди, що є її процесуальним обов`язком. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді цієї справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорювання відповідачем прав позивача. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення її права, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку.

З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, у матеріалах справи відсутні.

Судові витрати.

Відповідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 7 ст. 141 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач є звільненою від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», витрати зі спати судового збору належить віднести на рахунок держави.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Оскільки у задоволенні позовних вимоги позивачу відмовлено, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 112,00 грн. не підлягає до задоволення.

Керуючись викладеним, а також ст.ст. 22, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 76- 81, 141, 258-261, 263, 268, 274-279 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Драбівське виробниче управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправним нарахування заборгованості, списання заборгованості та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлено 19 серпня 2025 року.