ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4279/25

Провадження № 22-ц/820/1825/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року (суддя Продан Б.Г.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що 12 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №966267238, відповідно до якого останній отримав фінансовий кредит в сумі 13500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, передавши позичальнику кредитні кошти. Проте, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 53168,50 грн., яка складається з 13500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 39668,50 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за яким відступаються вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №966267238 від 12.02.2021 року. Строк дії договору факторингу був визначений до 28.11.2019 року, однак, в подальшому, між клієнтом та фактором укладались додаткові угоди, якими продовжувалась дія вищевказаного договору факторингу до 31.12.2024 року.

05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало договір факторингу з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» №05/0820-01, строк якого продовжувався відповідно до укладених додаткових угод, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача, про що зазначено у витязі з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року, за кредитним договором №966267238 від 12.02.2021 року.

26 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №26/12/Е, згідно з умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 , про що зазначено у акті прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року.

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором №966267238 від 12.02.2021 року в розмірі 53168,50 грн., а також судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №966267238 в розмірі 53168,50 грн., з яких 13500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 39668,50 грн. - заборгованість за відсотками, 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони підписавши кредитний договір погодили усі істотні умови договору, в тому числі строки повернення кредиту та відсотки, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту в сумі 531687,50 грн.. Право вимоги по кредитному договору передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру боржників.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що спірним кредитним договором була передбачена змінювана кредитна ставка та кредитодавцем, в порушення вимог ст.11 ч.7, ст.12 ч.1 Закону України «Про споживче кредитування», не направлялись відповідачу повідомлення про зміну строку кредитування та процентної ставки по кредиту, а отже, на думку апелянта, такі умови договору є нікчемними. Зазначає також, що ним було сплачено відсотки за користування кредитом в розмірі 1701 грн. та станом на сьогодні апелянт визнає своє зобов`язання перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у розмірі основної суми кредиту 13500 грн. Крім того, у справі відсутні оригінали документів, що підтверджують перехід до позивача прав кредитора за кожним переходом починаючи із первісного кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ейс» не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими що суперечать встановленим обставинам справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 12.02.2021 товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 966267238 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV258NP відповідно умов якого (п.1.1 договору), товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 13500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

З платіжного доручення від 12.02.2021 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 13500 грн. У графі «призначення» вказано про перерахування коштів згідно договору № 966267238 від 12.02.2021.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди до договору від 28.11.2019 року №19, від 31.12.2021 року №27, від 31.12.2022 року №31, від 31.12.2023 року №32, якими відповідно строк дії договору факторингу продовжувався до 31.12.2020 року, до 31.12.2022 року, до 31.12.2023 року та до 31.12.2024 року.

Реєстр прав вимоги щодо відповідача ОСОБА_1 був підписаний ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 18.05.2021 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Додатковими угодами №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року та до 30.12.2024 року відповідно.

Реєстр прав вимоги щодо ОСОБА_1 був підписаний ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 31.08.2023 року.

26 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 966267238 від 12.02.2021 року у загальному розмірі 53168,50 грн. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 53168,50 грн., з яких 1350 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 39668,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»( далі Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 966267238 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV258NP/

Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів (далі «Дисконтний період»).

Згідно з п.1.3 сторони погодили, що встановлений в п.1.2 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

Пунктом 1.4.1 договору визначено, що виключно на період строку визначеного в п.1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 153,30, що становить 0,42 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

На умовах, викладених в п.1.3 договору до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 442,22 відсотків річних, що становить 1,21 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним.

На підтвердження укладення договору позивач надав довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що договір від 12 лютого 2021 року був підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора одноразового ідентифікатора MNV258NP направленого останньому 12 лютого 2021 року о 20:14:22 год, на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - , сума кредиту 13500 грн., строк 30 днів, процентна ставка: 1,700 % в день.

Відразу після вчинених дій товариством було перераховано грошові кошти у розмірі 13500 грн. на платіжну карту (5168-75ХХ-ХХХХ-9394, що належить відповідачу, що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Факт отримання коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не заперечується і самим відповідачем.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до п.2.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. В подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладалися додаткові угоди, водночас, згідно витягу з реєстру прав вимоги №134 від 18.05.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу №05/0820-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно реєстру прав вимоги №11 від 31 серпня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 53168,50 грн.

26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №26/12/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором..

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 53168,50 грн.

Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з ОСОБА_1 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договорами новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договори факторингу були чинними, строк дії їх продовжувався.

Право вимоги по кредитному договору №966267238 від 12 лютого 2021 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі додаткових угод, якими продовжувався термії дії договорів факторингу та реєстру, який оформлений належним чином та є додатком до договору кредиту.

З огляду на викладене, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 .

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто, погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, та відсутність доказів повернення отриманого кредиту.

Крім того, на виконання п.1.3 договору №9.03.2021 року ОСОБА_1 було здійснено сплату нарахованих за договором процентів в сумі 1701 грн. у зв`язку з цим дію договору було продовжено до 13.04.2021 року.

У зв`язку із невиконанням позичальником в подальшому своїх зобов`язань, строк дії договору було продовжено на 90 днів, до 11.07.2021 року (пункт 1.7.1 Договору №9.02.2021 року).

З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що станом на 31.08.2023 року заборгованість відповідача становить 53168,50 грн., що складається з 13500 грн. - сума заборгованості за тілом; 39668,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відсотки у розмірі 39668,50 грн. нараховувались по 11.07.2021 року, тобто, в межах строку дії договору кредиту, визначеного п.1.7.1 договору №9.02.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №9.02.2021 року у загальному розмірі 53168,50 грн.

Твердження апелянта щодо неправомірного нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору та на умовах, які сторонами не погоджувались (зміна процентної ставки), підлягають відхиленню, оскільки спростовуються умовами кредитного договору №9.02.2021 року, відповідно до яких сторони між собою погодили як порядок продовження строку дії кредитного договору так і застосування кредитних ставок.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк