Справа № 530/2607/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.08.2025 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Ситник О. В., за участі секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області ,відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ,Зіньківський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

встановив :

До Зіньківського районного суду Полтавської області 09.12.2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області ,відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ,Зіньківський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області ,відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ,Зіньківський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні ( а.с.18).

Ухвалою суду від 04.02.2025 року провадження у справі №530/2607/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, Зіньківський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню закрито ( а.с.42-43).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13.05.2025 року ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( а.с.81-84).

З позову вбачається , що Зіньківським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №74704520 з примусового виконання постанови серії ГАБІ №830976, виданої Відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 05.01.2023 року щодо стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 1700 грн. Виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця Зіньківського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Фалько О.М. про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2024 року № 74704520.Позивач вважає що оспорювана постанова серії ГАБІ №830976, являється виконавчим документом та поширюються вимоги ст.4 Закону України Про виконавче провадження. Звертаючись до суду позивач вказував, що зазначена постанова від 05.01.2023 року є такою, що не підлягає виконанню, оскільки на момент пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився встановлений законом трьох місячний строк для його пред`явлення. Враховуючи вищевикладене просив суд ухвалити рішення яким визнати таким ,що не підлягає виконанню виконавчий документ -постанову серії ГАБІ №830976 виданої ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 05.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 1700 грн та зобов`язати Зіньківський ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції повернути виконавчий документ стягувачу без виконання.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області ,відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ,Зіньківський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Здійснено Перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

09.06.2025 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено що 05.01.2023 року інспектором СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Гацьком Я.О. було складено постанову серії ГАБІ №830976 за ст.183 ,ч.1 ст.175-1,ч.1 ст.178 КУпАП відносно ОСОБА_1 .21.01.2023 року постанова набрала законної сили. 03.02.2023 року листом від 31.01.2023 року вих № 528/115/120/1-2023 постанова передана на виконання, а тому твердження позивача про те, що постанова передана на виконання 10.04.2024 року є помилковим. та подано через 14 днів з моменту набрання законної сили вищевказаною постановою, тому просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зінченко Г.В. не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують представник відповідача за довіреністю Паламар Д. не з`явився, надіслав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову та провести розгляд справи за його відсутності ( а.с.97-100), представник Зіньківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції не з`явився, належним чином повідомлений ( а.с.123),заперечень проти позову не надав.

Суд дослідивши надані сторонами докази, також взявши до уваги постанову Полтавського апеляційного суду від 13.05.2025 року , всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.7). Постановою серії ГАБІ №830976, виданою Відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 05.01.2023 року ОСОБА_1 притягнуто за адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф 850 грн. Вказаною постановою визначено, що на підставі ч. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 1700 грн. ( а.с.13). Постановою державного виконавця Зінківського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.04.2024 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови серії ГАБІ №830976, виданої Відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 05.01.2023 року про стягнення у справі про адміністративне правопорушення (крім безпеки дорожнього руху) в розмірі 1700 грн.( а.с.15)

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Так, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 2 ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України також наголошує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають постанови державних виконавців ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 432 ЦПК України, звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Зіньківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно положень ч.ч. 1-2ст. 432 ЦПК України суд, може визнати таким, що не підлягає виконанню лише той виконавчий документ, який видано цим судом.

Норми, аналогічні за змістом ч.ч.1-2ст. 432 ЦПК України містять і частини 1-2статті 374 КАС України- адміністративний суд може визнати таким, що не підлягає виконанню лише той виконавчий документ, який видано цим судом.

Відтак чинним цивільно-процесуальним законом взагалі не передбачено можливість вирішити питання щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документу, який видано іншим органом (посадовою особою), а не судом.

Оскільки постанова від 05.01.2023 року серії ГАБІ №830976, винесена не судом, а іншим органом - Відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, тому суд, який не виносив даний документ не може визнати його таким ,що не підлягає виконанню, оскільки це суперечить чинному законодавству.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, якщо ж виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин ( постанови ВП ВС від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20,КГС ВС від 07 квітня ц.р. у справі № 924/199/20).

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 на те ,що постанова від 05.01.2023 року серії ГАБІ №830976, винесена не судом, а відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, згідно положень ч.ч. 1-2ст. 432 ЦПК України суд, може визнати таким, що не підлягає виконанню лише той виконавчий документ, який видано цим судом, тобто позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, щодо неналежного способу звернення до суду за захистом своїх прав також звернув увагу у своїй постанові Полтавський апеляційний суду від 13.05.2025 року при розгляді апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на ухвалу Зіньківського районного суду від 04.02.2025 року про закриття провадження у справі .

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81,82, 141, 223, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області ,відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ,Зіньківський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

СуддяО. В. Ситник