УХВАЛА

01 вересня 2025 року місто Київ

Справа № 761/26569/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15513/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Желепи О.В., суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року (у складі судді Притули Н.Г.) про залишення без розгляду заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про відвід головуючого судді від розгляду справи

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварторенд», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-інвест», Приватне підприємство «Під Ключ», Комунальне підприємство «Житомирбудзамовник», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжбудкомпані» про визнання права власності, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ

Шевченківський районний суд міста Києва ухвалою від 23 липня 2025 року заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цій справі - залишив без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 06 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга зареєстрована в Київському апеляційному суді 11 серпня 2025 року та передана судді-доповідачу 12 серпня 2025 року.

Згідно з частиною шостою статті 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Водночас у зв`язку із перебуванням у відпустках суддів Поліщук Н.В. та Соколової В.В. з 04 по 29 серпня 2025 року, а судді Желепи О.В. з 18 по 29 серпня 2025 року, питання про відкриття апеляційного провадження вирішується після виходу колегії суддів із відпусток.

Вивчивши зміст та вимоги апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню скаржнику з таких підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У частині першій статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, серед яких є ухвала про залишення позову (заяви) без розгляду (пункт 16).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 757/47946/19-ц зробила такі висновки: «Оскільки законодавець використав категорію «заява» послідовно в дужках (а не через кому чи із застосуванням розділових сполучників) після слова «позов», то вжите у цій нормі права поняття «заява» потрібно розуміти як заяву (вид звернення до суду), яка за своїм змістом тотожна поняттю «позов». Такими заявами в цивільному процесуальному законодавстві є заяви в наказному провадженні (розділ ІІ ЦПК України) та заяви у справах окремого провадження (розділ ІV ЦПК України). Наведене розуміння не дає можливості розширювати зміст категорії «заява», включаючи до нього інші заяви по суті справи чи заяви з процесуальних питань (пункт 40). Отже, «заявою» у розумінні наведених норм процесуального права є лише така заява, якою за аналогією з позовом ініціюється відповідне провадження (пункт 56)».

Таким чином, ухвала про залишення без розгляду заяви про відвід головуючого судді від розгляду справи не передбачена в ч. 1 ст. 353 ЦПК України, а тому не підлягає окремому апеляційному оскарженню від рішення суду.

Такого ж висновку за аналогічних обставин дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 2-5151/09.

Колегія суддів також враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 757/47946/19-ц, відповідно до якого перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України (ч. 1 ст. 255 ГПК України) не є вичерпним. За відсутності ухвали в цьому переліку встановленню та оцінці судом підлягає те, чи перешкоджає ця ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи може вона бути оскаржена разом із рішенням суду (тобто чи є в особи, яка подає апеляційну скаргу, можливість поновити свої процесуальні права в інший спосіб).

Із урахуванням цього колегія суддів дійшла висновку, що залишення без розгляду заяви позивачів про відвід головуючого судді не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а у випадку обґрунтованості доводів позивачів щодо наявності підстав для відводу головуючого судді вони можуть включити такі доводи до апеляційної скарги на рішення суду на підставі п. 2 ч. 3 ст. 376 ЦПК України (в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року про залишення без розгляду заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про відвід головуючого судді від розгляду справи не може бути прийнята апеляційним судом, і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 260, 261, 352, 353, 357, 374, 388-391 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року про залишення без розгляду заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про відвід головуючого судді від розгляду справи - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова