н/п 2-о/490/241/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Чулуп О.С.

за участю секретаря судового засідання Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коренко Тетяна Володимирівна, заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , яка представляє інтереси заявника ОСОБА_1 , звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просила продовжити обмежувальний припис виданий Центральним районним судом м. Миколаєва від 19.02.2025 року у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , та продовжити покладені на нього обов`язки строком на 3 місяців. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що Центральним районним судом м. Миколаєва 19.02.2025 року видано обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 строком 3 місяці. 01.03.2025 року відкрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 через умисне невиконання обмежувального припису. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2025 року було продовжено обмежувальний припис виданий Центральним районним судом м. Миколаєва від 19.02.2025 року у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , та продовжено покладені на нього обов`язки строком на 3 місяців. Заявник вказує, що 14.08.2025 року закінчується дія обмежувального припису виданого Центральним районним судом м. Миколаєва і ОСОБА_2 знаючи про це, продовжує висловлювати погрози на її адресу та її дітей.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просила задоволити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надав.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги заяви не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 14 травня 2025 року згідно якого розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу змінено прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2025 року згідно якого видано обмежувальний припис строком на 3 місяці яким заборонено ОСОБА_2 : перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менше 25 метрів до постраждалої особи ОСОБА_1 ; вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2025 року яким продовжено на 3 (три) місяці обмежувальний припис, встановлений рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2025 року у справі №490/1198/25 за заявою ОСОБА_1 у вигляді заходів тимчасового обмеження прав шляхом:

- заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 25 метрів до постраждалої особи ОСОБА_1 ;

- заборони ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Судом досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.03.2025 року згідно якого вбачається, що 01.03.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063, за ст. 390-1 КК України (за заявою ОСОБА_1 щодо її чоловіка ОСОБА_2 , умисно не виконує обмежувальний припис винесений Центральним районним судом м. Миколаєва 19.02.2025 року №490/1198/25).

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви ОСОБА_3 про продовження обмежувального припису суд зазначає таке.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частинами 3 і 4 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті (зокрема постраждалої особи або її представника), на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

За змістом ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд не бере до уваги надані заявником скріншоти з переписками та DVD-диск з аудіозаписом оскільки з вказаних доказів неможливо встановити їх походження з ким саме відбувалась переписка, а також з ким саме записана телефонна розмова та в який період це відбувалось. Крім того не можливо встановити зв`язок наданих доказів із заінтересованою особою.

Заявником не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_2 систематичного психологічного, фізичного та економічного насильства насильства, не визначено ризиків того, що у разі не продовження вказаних нею у заяві про продовження обмежувального припису заходів, існує реальна загроза життю та здоров`ю заявниці, а також настання тяжких чи особливо-тяжких наслідків

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, підстав для продовження дії обмежувального припису у відношенні ОСОБА_2 суд не вбачає.

За такого суд приходить до висновку, що вимоги заяви не обгрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 350-7, 350-8 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про продовження обмежувального припису встановленого рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2025 року відносно ОСОБА_2 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя