Справа № 461/1752/20 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3931/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Підлужного В.І.;

адвоката Коць Е.П. представника ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_2 , на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_3 доОСОБА_2 про визнання за позивачем права на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 (в подальшому «спірна квартира»).

Визнано за ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 150-155).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер (том 1, а.с. 237).

07 лютого 2023 року ухвалою суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2020 року було залишено без задоволення (том 1, а.с. 163-175, 201-204) і згаданий відповідач оскаржив це рішення в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 208-215).

29 березня 2023 року до суду Відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 подала ОСОБА_4 , донька померлого позивача ОСОБА_3 , у якій вона просить залучити її до участі у справі в якості правонаступника померлого позивача, оскільки вона прийняла спадщину після смерті останнього, а також визнати обов`язковою особисту явку в судове засідання апелянта (відповідача) ОСОБА_2 (том 1, а.с. 227-233).

12 червня 2023 року ухвалою Львівського апеляційного суду ОСОБА_1 було залучено до участі у даній справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 .

Цією ж ухвалою на клопотання ОСОБА_1 було визнано обов`язковою особисту явку в судове засідання апелянта ОСОБА_2 і справу призначено до апеляційного розгляду на 10-00 год. 03 липня 2023 року (том 2, а.с. 89-90).

03 липня 2023 року апелянт (відповідач) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився: як пояснив його представник в судовому засіданні у зв`язку з зайнятістю на роботі. З урахуванням наведеного, судове засідання повторно було відкладеним на 28 серпня 2023 року, повторно було визнано обов`язковою особисту явку в судове засідання апелянта ОСОБА_2 та повторно роз`яснено його представнику про наслідки неявки апелянта в судове засідання особисто, а саме: закриття апеляційного провадження у справі (том 2, а.с. 91-92).

28 серпні 2023 року апелянт (відповідач) ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився: як повторно пояснив його представник в судовому засіданні у зв`язку з зайнятістю на роботі.

В той же час, представник правонаступниці позивача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі: з підстав, що передбачені пунктом 2 частини 1 статті 362 ЦПК України (том 2, а.с. 94-101).

В результаті ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_2 , на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2020 рокубуло закрито (том 2, а.с. 105-107).

04 грудня 2024 року постановою Верховного Суду вищезгадану ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року було скасовано, а справу передано на розгляд суду апеляційної інстанції. Своє рішення Верховний Суд мотивував тим, що висновок апеляційного суду про наявність передбачених пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України підстав для закриття апеляційного провадження є передчасним, а посилання на те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підписана особою, яка не мала права її підписувати, - є припущенням (том 2, а.с. 213-217).

Після повернення справи з Верховного Суду на продовження її розгляду судом апеляційної інстанції чергове судове засідання по справі було призначеним на 10 лютого 2025 року (том 2, а.с. 222).

Апелянт ОСОБА_2 , нібито отримавши судову повістку з викликом його в судове засідання (том 2, а.с. 232), в судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив і про причини такої неявки суд не повідомив.

10 лютого 2025 року, з урахуванням всі обставин по справі (зокрема того, що згідно наявних у матеріалах справи даних апелянт ОСОБА_2 є громадянином російської федерації та майором армії згаданої держави-агресора), Львівський апеляційний суд постановив окрему ухвалу, якою постановив довести до відома начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області, керівника Львівської обласної прокуратури та начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області про обставини, виявлені в ході апеляційного розгляду цивільної справи № 461/1752/20 та наведені в описовій і мотивувальних частинах даної окремої ухвали для належного реагування та проведення відповідної перевірки на предмет законності перебування та працевлаштування в Україні громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого (на його твердження) у квартирі АДРЕСА_1 (том 2, а.с. 245-248).

На письмове твердження ОСОБА_1 (доньки та правонаступниці позивача ОСОБА_3 ), яке нею було надісланим до Львівського апеляційного суду, а також до Управління Служби безпеки України у Львівській області, Львівської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції у Львівській області, ключі від вищезгаданої квартири АДРЕСА_1 є у неї і вона у будь-який час готова забезпечити доступ до цієї квартири для доведення того факту, що апелянт ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 (яку у всіх заявах, зверненнях, документах, поданих від його імені, зазначено як місце його проживання) насправді не проживає (том 3, а.с. 3-4).

У відповідь на вищезгадану окрему ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року від Управління Служби безпеки України у Львівській області, Львівської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції у Львівській області жодної інформації про перебування та працевлаштування в Україні громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не поступило.

03 травня 2025 року від правонаступниці позивача ОСОБА_1 повторно поступила до суду заява про закриття провадження у справі: з підстав, що передбачені пунктом 2 частини 1 статті 362 ЦПК України (том 3, а.с. 25-27).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці ОСОБА_1 на підтримання доводів поданої останньою Заяви про закриття провадження у справі, а також перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з Заяви ОСОБА_2 від 15.11.2010 року про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, а також інших матеріалів спадкової справи, згаданий заявник, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент подання цієї заяви був громадянином Російської Федерації і його особа була встановленою за паспортом виданим 31.10.2003 року УВС міста Енгельса і Енгельського району Саратовської області російської федерації, де він і залишався на той час зареєстрованим (том 1, а.с. 94, 98, 99).

Як вбачається з реквізитів та змісту Заяви від 23.01.2023 року про перегляд заочного рішення, а також апеляційної скарги датованої 03.03.2023 року, ця Заява та апеляційна скарга були поданими до суду особисто відповідачем ОСОБА_2 , який проживає у місті Львові у спірній квартирі, працює у ПП «Західна овочева компанія» і з травня 2019 року перебуває у службовому відрядженні у с. Ясіня Закарпатської області, що стверджується наказом про його відрядження (том 1, а.с. 163-175, 185-186).

В той же час, як вбачається з копій документів долучених до Відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовим пенсіонером (майор, а.с. 242) та за результатами його повторного освідчення ще з 28.07.2011 року є інвалідом 1 (першої) групи безстроково (а.с. 244, 245).

А згідно довідки Львівського обласного центру зайнятості від 31.07.2023 року, підприємства, установи, організації до Львівського обласного центру зайнятості за отриманням дозволу на застосування праці громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зверталися (том 2, а.с. 97).

Вищенаведені суперечності, а саме: працевлаштування у місті Львові у травні 2019 року громадянина російської федерації з інвалідністю 1 (першої) групи безстроково та перебування його у тривалому службовому відрядженні у іншій області України «з метою закупівлі і зберігання сільськогосподарської продукції (овочів) для подальшого їх збуту та продажу на ринку «Шувар» м. Львова», жодним чином стороною апелянта прокоментованими (спростованими тощо) не були.

Відтак, на переконання колегії суддів, інша сторона спору вправі була поставити під сумнів підписання апеляційної скарги та її подачу до суду саме ОСОБА_2 і ці сумніви останній легко міг усунути шляхом своєї особистої явки в судове засідання (або, наприклад, шляхом подачі до суду відповідної заяви, посвідченої нотаріусом), однак цього ним зроблено так і не було.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановленні рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 21 травня 2025 року у цивільній справі № 461/6983/21 за позовом ОСОБА_3 доОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 (тобто у справі між тими самими сторонами і про той самий предмет спору, а саме - спірну квартира), яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру.

Як вбачається з описової та мотивувальної частин вищезгаданого рішення суду від 21 травня 2025 року у цивільній справі № 461/6983/21, в ході тривалого розгляду судом цієї справи відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на неодноразові виклики жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, хоча в суд неодноразово повертались рекомендовані повідомлення з відмітками про особисте вручення судової повістки ОСОБА_2 . Однак, після надіслання судом відповідного листа до відділення № 19 Укрпошти з вимогою при врученні судової повістки ОСОБА_2 перевірити документи, які посвідчують його особу, у разі отримання судової повістки іншою особою по довіреності - теж перевірити повноваження та вказати дані такої особи, всі судові повістки стали повертатися до суду без їх вручення адресатові і з відмітками «за відсутності адресата за вказаною адресою».

Також в ході розгляду цієї справи було встановлено, що згідно довідки Львівського обласного центру зайнятості від 31.07.2023 року, підприємства, установи, організації до Львівського обласного центру зайнятості за отриманням дозволу на застосування праці громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зверталися. Сам ОСОБА_2 , який є іноземцем, також не звертався в Україні за дозволом на працю.

ПП «Західна овочева компанія» також повідомила суд про те, що трудові відносини між ПП «Західна овочева компанія» та ОСОБА_2 не оформлялись.

Державна податкова служба України повідомила суд, що станом на 18.04.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Державному реєстрі не зареєстрований.

Державна прикордонна служба України також повідомила суд, що в Базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України - в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 08.11.2017 року по 14.04.2025 року громадянином рф ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

З урахуванням вищенаведеного суд за підсумками розгляду згаданої цивільної справи № 461/6983/21 прийшов до висновку про те, що матеріалами цієї справи встановлено, що про ОСОБА_2 немає жодної інформації ні у податковій службі України, ні у пенсійному фонді, ні в органах реєстрації актів цивільного стану, ні у прикордонній службі (том 3, а.с. 69-78).

Те, що від імені ОСОБА_2 діють невідомі особи, які намагаються шахрайським способом заволодіти спірною квартирою АДРЕСА_1 , було також встановлено Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Закарпатської області, яка розглядала скаргу щодо неналежної поведінки адвоката Г. і яка своїм рішенням від 02 червня 2025 року притягнула цього адвоката до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю (том 3, а.с. 54-61).

З урахуванням всіх наведених вище обставин в їх сукупності, а також виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12 та 13 ЦПК України), колегія суддів вважає доведеною ту обставину, що апеляційну скаргу, подану від імені апелянта ОСОБА_2 , підписано не ним, а іншою особою, яка не має права її підписувати, що (у відповідності до частини 2 статті 362 ЦПК України) є підставою для закриття апеляційного провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 358, 362 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_2 , на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 01 вересня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.