Провадження №2/367/2144/2025
20 серпня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Одарюка М.П.
за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.
В листопаді 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в кому просить суд:
-розірвати договір підряду № 724/2024 укладений 06.07.2024 року між ФОП
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 118 046,00 грн;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн моральної шкоди.
В обґрунтування позову вказує, що 06 липня 2024 року між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено договір підряду №724/2024. Відповідно до умов казаного договору відповідач зобов`язався надати послуги з ремонту квартири АДРЕСА_1 . Ремонті роботи повинні були бути виконані у період часу з 06.07.2024 року протягом 60 днів, тобто до 03 вересня 2024 року. На виконання вказаного договору позивачка передала відповідачу аванс у розмірі 40% -94 000,00 грн, а також 44 000,00 грн для придбання будівельних мета ріалів. Вищевказані кошти були передані відповідачу наступним чином: 129 000,00 грн відповідач отримав готівкою; 9000,00 грн на банківську картку відповідача. На придбання усіх будівельних матеріалів відповідач витратив 22 134,00 грн. Однак вона виявила невідповідність кількості наявних в квартирі будівельних матеріалів до кількості будівельних матеріалів зазначених у товарному чеку від 06.07.2024 року. Загальна сума вартості, матеріалів які відсутні склала 2 180,00 грн. Після 29 липня 2024 року вона неодноразово здійснювала виїзди за адресою місця проведення ремонту, але слідів будь якого ремонту не виявила. У зв`язку з неможливість нею самостійно врегулювати питання щодо причин нездійснення ремонту, 29 серпня 2024 року, її представник направив відповідачу претензію, де вимагав виконати ремонтні роботи у строки визначені договором, а також попередив ФОП ОСОБА_2 про необхідність повернення їй отриманих за умовами вказаного договору, грошових коштів за вирахуванням суми витраченої на придбання будівельних матеріалів та повернення невистачаючих будівельних матеріалів, або суми їх вартості. Зазначена претензія була направлена відповідачу за адресою зазначеною у договорі ( АДРЕСА_2 ) та за адресою його місця реєстрації, але обидва поштові відправлення повернулись без вручення адресату. У зв`язку з викладеним, договір підряду № 724/2024, укладений 06.07.2024 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 має бути розірваний та стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачені за виконання ремонтних робіт кошти у сумі 118 046,00 грн. Також, оскільки неправомірними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, які вона зазнала внаслідок порушення відповідачем умов договору, оскільки своїми діями відповідач позбавив її можливості користуватися квартирою для постійного проживання, просить стягнути з відповідача на її користь 5 000,00 грн моральної шкоди.
Представник позивача в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяви не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 06 липня 2024 року між ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2 (підрядник) укладено договір підряду № 724/2024.
Згідно п.1.1 вказаного договору підрядник бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених законодавством України та даним договором виконати замовнику косметичний ремонт під ключ, згідно з кошторисом (додаток № 1 до даного договору) на об`єкті замовника за адресою: АДРЕСА_3 , а замовник зобов`язується прийняти й оплатити якісно та в строк виконаний комплекс робіт, згідно підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт ( додаток № 2 до даного договору).
Підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт, визначених в договорі 06 липня 2024 року. Термін виконання робіт 60 днів ( п.2.1,2.2 договору підряду).
Попередньо розрахована загальна вартість договору складає 235 000,00 грн (п.3.1 договору підряду).
Підрядник зобов`язаний виконати передбачені п.1.1 даного договору роботи згідно з затвердженою замовником проектною документацією, що надається замовником на початку робіт, та відповідно до додатків, що визначають обсяги, зміст та вартість робіт ( п.п.4.4.1 п.4.4. договору підряду).
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.14.1 договору підряду).
Закінчення дії договору або розірвання цього договору не звільняють сторони від виникнення зобов`язань чи/або від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору ( п.14.5. договору підряду).
У випадку невиконання або неналежного виконання обов`язків за даним договором винна сторона відшкодовує збитки іншій стороні згідно з діючим законодавством України (п.6.1. договору підряду).
Із копії договору вбачається, що відповідач отримав аванс за договором підряду становить 40% -94 000,00 грн та 44 000,00 грн вартість будівельних матеріалів ( а.с.14).
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 загальну суму у розмірі 129 000,00 грн готівкою та 9 000,00 грн переказ картку ОСОБА_3 НОМЕР_1 , про що склав власноруч розписку ( а.с.14).
Із копій товарних чеків вбачається, що 06 липня 2024 року було придбано будівельну матеріали на суму 8 330,00 грн та 13 804,00 грн ( а.с.17,18).
29 серпня 2024 року представником позивача, адвокатом Таран Л. на адресу відповідача була направлена претензія вимога в якій представник позивача вимагала виконати ремонтні роботи у строки визначені договором, а також попередила ФОП ОСОБА_2 про необхідність повернення їй отриманих за умовами вказаного договору, грошових коштів за вирахуванням суми витраченої на придбання будівельних матеріалів та повернення невистачаючих будівельних матеріалів, або суми їх вартості.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Згідно з частиною третьою статті 16 ЦК України, яка регулює способи захисту цивільних прав, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Загальні положення про правочини визначено в статтях 202-214 ЦК України.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання,
якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зі змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
У статті 846 ЦК України зазначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (стаття 849 ЦК України).
Відповідно до статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Згідно із статтею 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.
За статтею 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до висновків, які викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 26 червня 2018 року в справі № 910/9072/17 (провадження № 12-125гс18), у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2022 року в справі № 913/703/20, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки такою підставою є виконання, проведене належним чином; аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. Аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.
Судом встановлено, що позивач виконав п. 3.3 договору підряду в частині оплати
авансу та вартості будівельних матеріалів у сумі 138 000,00 грн, що підтверджується копією розписки написаної власноруч відповідачем у договорі підряду.
За умовами договору підрядник зобов`язаний був розпочати ремонтні роботи 06 липня 2024 року та виконати їх в продовж 60 днів, а зміна строків виконання робіт можлива лише за умови підписання сторонами та скріпленні печатками додаткових угод до даного договору.
За умовами договору підряду (п. 15.1) у випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним законодавством України.
Згідно із частиною 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 16 березня
2020 року у справі № 910/2051/19 вказала, що у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4). Відповідно правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.
Як встановлено судом, позивач, як сторона договору, а саме замовник, вчинив дії щодо направлення претензії вимоги, в якій представник позивача вимагала виконати ремонтні роботи у строки, визначені договором, а також попередила ФОП ОСОБА_2 про необхідність повернення їй отриманих за умовами вказаного договору, грошових коштів за вирахуванням суми витраченої на придбання будівельних матеріалів та повернення невистачаючих будівельних матеріалів, або суми їх вартості.
Вказана претензія була повернута представнику позивача без вручення адресату.
Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження виконання договору відповідачем не надано.
Таким чином, ураховуючи, що відповідач так і не приступив до виконання договору, не відреагував на вимогу виконати ремонтні роботи у строки визначені договором підряду, отримані за договором підряду кошти та не вистачаючи будівельні матеріали не повернув, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору підряду №724/2024 від 06 липня 2024 та стягнення суми попередньої оплати і вартості невистачаючих будівельних матеріалів задоволенню в повному обсязі.
З приводу позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з вимогами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з`ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов`язання.
Згідно з вимогами діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Отже, порушенням договірних зобов`язань безпосередньо особисті немайнові права не зачіпаються.
Суд, з урахуванням того, що між сторонами у справі виникли зобов`язальні правовідносини, а умовами спірного договору не передбачено умов відшкодування моральної шкоди будь-якій із сторін у разі розірвання договору, дійшов висновку, що норма Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на випадки, коли моральна шкода завдається порушенням зобов`язання за договором. При цьому нормами чинного цивільного законодавства України, які регулюють питання неналежного виконання договірних зобов`язань, та безпосередньо умовами спірного договору, не передбачено підстав для відшкодування стороні договору моральної шкоди у договірних відносинах з інших підстав, та факт заподіяння моральної шкоди з інших підстав позивачем не доведено.
Тому суд вважає необґрунтованою позовну вимогу про стягнення грошових коштів в частині відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн, та така задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин стягненню з відповідача у дохід держави підлягає судовий збір за вимогою немайнового характеру (розірвання договору підряду та поставки) у розмірі 1 211, 20 грн., вимогою майнового характеру (відшкодування коштів) у розмірі 1 180,46 грн. (1% від 118 046,00 грн., загальна сума 2 391,66 грн. Враховуючи, що задоволено 2 з 3 позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню виходить 1594,44 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.
Розірвати договір підряду № 724/2024, укладений 06 липня 2024 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 118 046 (сто вісімнадцять тисяч сорок шість) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 594 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто чотири гривні) 44 копійки.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації (зазначена в позовній заяві): АДРЕСА_5 .
Суддя М.П. Одарюк