Справа № 626/3988/24
Провадження № 2/626/149/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

13.08.2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області

в складі: судді Рибальченко І.Г.

за участю секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про визнання пунктів договорів нікчемними та здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 року представник позивача Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (далі АТ "ПУМБ") звернувся до Берестинського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказував, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 21.10.2019 № 701 та видано кредит в сумі 25998,51 грн.; 17.08.2021 №, за яким позичальникуу видано кредит в сумі 7900,00 грн., а 22.10.2021 №901 за яким позичальнику видано 15200,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала: по кредитному договору від 21.10.2019 № 701 - 39166.2 грн., з яких: 25998.51 грн.- заборгованість за кредитом; 13167.69 грн. заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 17.08.2021 № - 9796.05 грн., з яких: 5921.59 грн. - заборгованість за кредитом; 1.21 грн. заборгованість процентами; 3873.25 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 22.10.2021 № 901- 22514.41 грн., з яких: 12666.38 грн. заборгованість за кредитом; 2.88 грн. заборгованість процентами; 9845.15 грн. заборгованість за комісією.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ "ПУМБ", у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в розмірі 106980,00 грн та сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 2422,4 грн.

21.02.2025 відповідач подав зустрічну позовну заяву до відповідача, відповідно до якої просив визнати нікчемним п. 5 укладеного між сторонами договору № від 17.08.2021 р. про надання споживчого кредиту у сумі 7900 грн. шляхом підписання ОСОБА_1 заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо встановлення розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%. і так само просив визнати нікчемним п. 5 укладеного між сторонами договору № 901 від 22.10.2021 р. про надання споживчого кредиту у сумі15200 грн. шляхом підписання ОСОБА_1 заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо встановлення розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%. Крім того, просив зарахувати сплачену комісію в рахунок погашення заборгованості за цими кредитними договорами.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості призвело до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, що свідчить про несправедливість умови договору в цій частині, а тому це є підставою для визнання його в судовому порядку нікчемним. Значна частина щомісячного платежу припадає на погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, хоча будь-яких послуг від банку відповідач не отримував і не зрозуміло, що включено до цих послуг. З розрахунку суми заборгованості по комісії за кредитними договорами вбачається, що ним здійснювались проплати за договорами, які на його думку повинні бути зараховані в рахунок повернення боргу.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності його представника.

Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, слухання справи провис проводити без нього.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши надані учасниками судового розгляду письмові докази , вившивши надані документи суд, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 21.10.2019 року ОСОБА_1 підписано заяву № 701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підписанням заяви ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

У вказаній заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку № НОМЕР_2 . Тип кредитної картки персоніфікований. Просить встановити кредитний ліміт у сумі 5000,00 грн., розрахунковий день 30 числа місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії Кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%.

Позивачем також надано підписаний власноруч ОСОБА_1 21.10.2019 року паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви.

17.08.2021 року відповідач ОСОБА_1 власноруч підписав заяву № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підписанням заяви ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

У вказаній заяві відповідач просив надати йому споживчий кредит (без послуги страхування) на загальні споживчі цілі у розмірі 7900 грн. на строк 24 місяців, зі сплатою 0,01 % річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2, 99% шляхом видачі готівкою через касу Банку.

Позивачем також надано підписаний ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви.

22.10.2021 року відповідач ОСОБА_1 власноруч підписав заяву №9001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підписанням заяви ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

У вказаній заяві відповідач просив надати йому споживчий кредит на загальні споживчі цілі у розмірі 15200 грн. на строк 24 місяців, зі сплатою 0,01 % річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3, 99% шляхом видачі готівкою через касу Банку.

Позивачем також надано підписаний ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви.

Згідно платіжної інструкції №TR.53061391.61743.8810 від 22.10.2021 року ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у розмірі 15200,00 грн. згідно договору №9001.

В публічній пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція від 12.06.2019 року, від 15.03.2021 року) містяться умови кредитування, до яких додано графік платежів, умови надання та обслуговування кредитних карток.

Відповідно до наданої виписки за період з 21.10.2019 року по 01.08.2022 року заборгованість відповідача станом на 09.09.2024 за кредитним договором № 701 від 21.10.2019 року становить 39166,20 грн., у тому числі 25998,51 грн. заборгованість по сумі кредиту, 13167,69 грн. заборгованість за відсотками, 0 грн. заборгованість за комісією .

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача станом на 09.09.2024 за кредитним договором № від 17.08.2021 становить 9796,05 грн., у тому числі 5921,59 грн. заборгованість по сумі кредиту, 1,21 грн. заборгованість за відсотками, 3873,25 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача станом на 09.09.2024 за кредитним договором № 901 від 22.10.2021 становить 22514,41 грн., у тому числі 12666,38 грн. заборгованість по сумі кредиту, 2,88 грн. заборгованість за відсотками, 9845,15 грн. заборгованість за комісією.

Відповідачем за договором № від 17.08.2021 сплачено: 1978,41 грн. на погашення тіла кредиту, 0,49 грн. на погашення відсотків, 2126,44 грн. на погашення боргу за комісією, за договором № 901 від 22.10.2021 року- 2533,62 грн. на погашення тіла кредиту, 0,76 грн. на погашення відсотків, 4245,36 грн. на погашення боргу за комісією

09.09.2024 АТ "ПУМБ" на адресу ОСОБА_1 надіслано досудові вимоги (повідомлення), в яких доведено до відома останнього, що станом на 09.09.2024 існують заборгованості, які банк просив погасити в строк не пізніше 30 календарних днів .

З виписок по особових рахунках відповідача вбачається рух коштів по рахунках відповідача за період з 21.10.2019 по 09.09.2024, з 17.08.2021 по 09.09.2024 та з 22.10.2021 по 09.09.2024.

Відносно вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що розмір нарахованої та не погашеної заборгованості за кредитним договором № 701 від 21.10.2019 року укладеним сторонами у справі, становить 25998,51 грн. заборгованість по сумі кредиту, 13167,69 грн. заборгованість за відсотками; за договором № від 17.08.2021 - 5921,59 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1,21 грн. заборгованість за відсотками; за договором № 901 від 22.10.2021 - 12666,38 грн. заборгованість по сумі кредиту, 2,88 грн. заборгованість за відсотками. Цей борг підтверджується наявними матеріалами справи та визнається відповідачем. Враховуючи зазначені обставини, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Відносно вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією та визнання нікчемним пункту 5 спірних кредитних договорів № та №901 стосовно встановлення комісії та зарахування суми сплаченої комісії, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з абзацом 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповід до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29. постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Судом встановлено, що пунктом 5 спірних кредитних договорів № та №901 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України " Про споживче кредитування".

Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку щомісячних платежів та паспорті споживчого кредиту.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення пункту 5 кредитних договорів № та №901, щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Аналогічні висновки щодо застосування правових норм у спірних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 5 січня 2023 року у справі № 752/4008/20.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19).

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) знов наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідачу встановлено щомісячну комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договорів не передбачено, пункт кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно не має під собою будь-якого законного підґрунтя, оскільки визнає лише процентну ставку без визначення конкретних додаткових та супутніх послуг Банка, за які відповідач має сплачувати комісію, відтак такі пункти договорів є нікчемними в силу частини 1,2 статті11, частини 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

За таких обставин, за договором №, в період з 17.09.2021 по 09.09.2024 банком без належним на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 5999,69 грн., з яких ОСОБА_1 сплачено 2126,44 грн., за договором №901, в період з 22.11.2021 по 09.09.2024- 14090,51 грн., з яких сплачено 4245,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

На переконання суду вказані кошти мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту. Тому загальний розмір заборгованості за кредитним договором:

№ від 17.08.2021 становить 3797,56 грн. (9796,05-3873,25-2126,44=3796,36 + 1,21 ), де : 3796,36 грн.- заборгованість за тілом кредиту, та 1,21 - заборгованість за відсотками.

№901 від 22.10.2021 становить 8426,78 грн. 22514,41-9845,15-4245,36=8423,9 + 2,88 ), де : 8423,9 грн.- заборгованість за тілом кредиту, та 2,88 - заборгованість за відсотками.

Крім того, підлягає стягненню з відповідача заборгованість за кредитним договором № 701 від 21.10.2019 року в загальному розмірі 39166,20 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 51390,54 грн.

Враховуючи викладене, первісний позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь банку необхідно стягнути заборгованість у сумі 51390,54 грн. за тілом кредиту та відсотками.

Вимоги про стягнення решти заборгованості задоволенню не підлягають.

У зв`язку з висновком суду про необхідність стягнення з ОСОБА_1 боргу за тілом кредиту за відрахуванням сум, які були сплачені ним в якості комісії, вимоги за зустрічним позовом про зарахування безпідставно сплаченої комісії задоволенню також не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1741,52 грн., сплачений при зверненні до суду ((2422,4 х 51390,54)/71476,66 = 1741,52).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (, вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ) заборгованість у сумі 51390 (п`ятдесят одну тисячу триста дев`яносто) гривень 54 коп. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1741 (одна тисяча сімсот сорок одна) гривня 52 коп.

У іншій частині вимог відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання нікчемним пункту 5 кредитного договору від 22.10.2021 р.901 та пункту 5 кредитного договору 17.08.2021 року № - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя