Справа № 459/2802/25
Провадження № 4-с/459/10/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Суддя Шептицького міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Мацей М. М. звернувся до суду зі скаргою на дії Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з неповернення без виконання матеріалів справи згідно постанови CHG № 2501064 від 16.05.2025 Відділу інспекції з паркування виконавчого комітету Шептицької міської ради;

зобов`язати Шептицький відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути без виконання матеріали справи згідно постанови CHG № 2501064 від 16.05.2025 року Відділу інспекції з паркування виконавчого комітету Шептицької міської ради;

зобов`язати Шептицький відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати усі арешти та обмеження, які були накладені на рухоме/нерухоме майно, банківські рахунки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з виконання постанови CHG № 2501064 від 16.05.2025 року у виконавчому провадженні № 78752476;

зобов`язати Шептицький відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити дані відносно боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з Єдиного реєструборжників у виконавчому провадженні № 78752476.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

У статті 124Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 1Закону України «Про виконавче провадження» від 02червня 2016року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є бездіяльність Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з неповернення без виконання матеріалів справи згідно постанови серії CHG № 2501064 від 16.05.2025 Відділу інспекції з паркування виконавчого комітету Шептицької міської ради.

Так, постановою серії CHG № 2501064 від 16.05.2025 Відділу інспекції з паркування виконавчого комітету Шептицької міської ради про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Тобто, оскарження дій державного виконавця стосується примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, яка перебуває на виконанні, що постановлена відповідно до КУпАП, а не в порядку цивільного судочинства.

При цьому, такі справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Проте, цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Статтею 447ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, у порядку ст.447ЦПК України судом розглядаються скарги на рішення виконавців при здійсненні виконавчого провадження з виконання рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

У даному ж випадку в межах виконавчого провадження № 78752476 органом державної виконавчої служби виконується постанова про накладення на скаржника адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

А тому, оскільки у даній справі скаржник оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, що прийнята в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, відтак дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 757/62025/17-ц.

Отже, зважаючи на викладене, подана представником заявника скарга не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст.287КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Заявник оскаржує дії державного виконавця в межах виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення стягнення, що прийнята в порядку КУпАП, який не передбачає механізму і порядку оскарження рішень, дій та бездіяльності посадових осіб, які здійснюють примусове виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення. А тому, з урахуванням положень ст.287КАС України оскарження дій і рішень державного виконавця у виконавчому провадженні, що здійснюється на підставі постанови, ухваленої за правилами КУпАП, може відбуватися виключно шляхом звернення з позовом до адміністративного суду в порядку, що передбачений КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.186ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст.186ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Оскільки розгляд справи з приводу оскарження постанови державного виконавця про арешт коштів боржника здійснюється за правилами адміністративного судочинства та віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а імперативними нормами ч. 1 ст.186ЦПК України передбачено обов`язок суду відмовити у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, вважаю, що у відкриті провадження у даній справі слід відмовити.

Відтак з урахуванням викладеного суддя вважає наявними підстави для відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі та роз`яснення їй права на звернення до відповідного адміністративного суду за правилами, встановленими КАС України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії органу державної виконавчої служби.

Роз`яснити скаржнику, що для вирішення порушених у його скарзі питань він вправі звернутися до адміністративного суду за правилами, встановленими КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Я. Отчак