справа № 274/4037/25
провадження № 2/0274/1708/25
Рішення

Іменем України

27.08.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом -

в с т а н о в и в :

Позивачка, в інтересах яких діє адвокат Козловський А.В., звернулася в суд з позовом до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно якого просить суд: визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок та господарські споруди за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дідусь - ОСОБА_2 . Вона є спадкоємицею ОСОБА_2 згідно заповіту від 20.11.2001 року. Після смерті діда відкрилася спадщина яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. було відкрито спадкову справу. Приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.04. 2025 року № 80/02-31, відповідно до якої, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 58).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2025 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 74).

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності та прийняти рішення за наявними матеріалами ( а.с. 63).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.06.2021 року (а.с. 9).

Відповідно до заповіту від 20.11.2001 року, зареєстрованому в реєстрі за №27 спадкоємицею ОСОБА_3 (так у заповіті) ОСОБА_4 є його онука ОСОБА_5 (а.с.10).

В зв`язку з реєстрацією шлюбу, ОСОБА_5 , змінювала прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ", згодом на " ОСОБА_8 ", що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 05.06.2021, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_2 від 13.08.2021 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 27.07.2006 (а.с.13-15).

Згідно експертного висновку №056/701-m-2 від 30.04.2025 особові імена ОСОБА_9 (свідоцтво про смерть (повторно), інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, інформація з ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, виписка з погосподарської книги, записи ОСОБА_2 ) та ОСОБА_9 (заповіт, запис ОСОБА_2 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.50).

Згідно виписки з погосподарської книги за № 28 від 06.02.2025 року виданої старостою Романівського старостинського округу № 6 Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта ПГО 01-0205-1 згідно з погосподарської книги № 5 відкритий на ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) становить 0,2500 га та земельна ділянка 0,3700 га для ведення особистого селянського господарства, не приватизовані (а.с. 54).

Як вбачається з Рішення виконавчого комітету Радянської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 20.08.1993 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд розміром 0,2500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,3700 га (а.с. 55).

20.03.2025 ТзОВ "М-БТІ" на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого житловий будинок 1989 року спорудження, загальною площею 128,2 кв.м.(а.с. 16-22).

Згідно звіту про оцінку житлового будинку площею 128,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту складає 318321 грн (а.с.23-49).

Відповідно до довідки Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 24.03.2025 року за № 56 на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано (а.с.51,52).

Позивачка претендує на вищезазначене спадкове майно як спадкоємець за заповітом.

08.07.2025 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 80/02-31, відповідно до якої, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с.56).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавця, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

До компетенції виконкомів сільських рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги сільських рад.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Стаття 31 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивачка дійсно є спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом, тому необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 12-13,76-81,89, 211,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок та господарські споруди за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2025 року

Суддя Т.М. Вдовиченко