УХВАЛА

04 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 202/13444/23

провадження № 61-4093св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням і вселенні та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності домоволодіння, шляхом припинення права користування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , в якому просив усунути перешкоди в користуванні ним домоволодінням АДРЕСА_1 зі сторони відповідачки та вселити його у спірне житло, зобов`язавши відповідачку не чинити йому перешкоди у користуванні спірною квартирою та надати ОСОБА_2 один екземпляр ключів від усіх замків на вхідних дверях будинку АДРЕСА_1 .

Із зустрічним позовом звернулася ОСОБА_1 , в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року, з врахування ухвали цього ж суду від 13 січня 2025 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_2 у вказаний будинок. Зобов`язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 комплект ключів від замків будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом припинення права користування домоволодінням відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року залишено без змін.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду засобами поштового зв`язку з касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. Крім того, разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про зупинення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року, яке обґрунтовує тим, що виконання оскаржуваних судових рішень може спричинити негативні наслідки і порушення законних інтересів заявниці.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема надати уточнену редакцію касаційної скарги.

У визначений в ухвалі строк недоліки касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, надано сторонам строк на усунення недоліків касаційної скарги. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року.

18 червня 2025 року матеріали справи № 202/13444/23 надійшли до Верховного Суду.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з повторним клопотанням про зупинення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. Клопотання мотивує тим, що у спірному приміщенні фактично проживає малолітня дитина, яка є онуком ОСОБА_1 і постійно проживає разом з нею на площі 8,8 кв. м, вказане приміщення не містить автономного входу, тому вселення сторонньої особи - ОСОБА_2 призведе до примусового фізичного співмешкання дитини з дорослим, який не має з нею емоційного або побутового зв`язку. Крім того, вважає, що ОСОБА_2 може проявляти конфліктну або деструктивну поведінку, що становитиме загрозу психоемоційному стану дитини.

У частині восьмій статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Касаційний суд виходить з того, що мотивами зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, зокрема, можуть бути відкриття виконавчого

провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Зважаючи на завдання та основні засади цивільного судочинства, які визначені частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі.

Верховний Суд звертає увагу, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Водночас, заявниця не навела достатніх підстав і не надала доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року у справі № 202/13444/23.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням і вселенні та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності домоволодіння, шляхом припинення права користування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник