Тарутинський районний суд Одеської області
Провадження по справі № 2/514/235/25
02 липня 2025 року с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді - Кирилюк І.М.,
за участю секретаря судового засідання - Куруч І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі ТОВ «Сафорд Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача адвокат Маслюженко М.Р. (діє на підставі ордеру серія АЕ №1282570, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю) у серпні 2024 року звернувся із позовом до суду, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» 46 635 грн 56 коп заборгованості за кредитним договором (з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних) та судові витрати у виді судового збору 2 422 грн 40 коп та витрат на оплату професійної правничої допомоги 7 200 грн.
Укладений договір складається з публічної та індивідуальної частин. До публічної частини відповідач приєдналась шляхом подання до Банку заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО), а до індивідуальної шляхом власноручного підписання Кредитного договору.
Строк кредиту становить 24 місяців з датою повернення 26.04.2021 року.
Вигодонабувачем за укладеним між позичальником (відповідачем) та ПрАТ «Страхова компанія Уніка життя» договором страхування, як складової частини Кредитного договору (розділ 2 Договору), є Банк.
Згідно з умовами Кредитного договору страховий внесок сплачується Банком за дорученням позичальника у день надання кредиту з суми наданого кредиту (п.1.7 Кредитного Договору, п.9.31 ДКБОФО).
Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти на умовах укладеного договору.
Проте відповідач зобов`язання за договором виконала частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатила Банку лише 4168 грн 52 коп. Останній платіж проведено 21.12.2019 року. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій та комісії після закінчення строку кредиту 26.04.2021 кредитор не здійснював.
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (далі - ТОВ ФК «Сонаті») укладений договір факторингу №16/11-23, на умовах якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ ФК «Сонаті» права вимоги за плату грошовими коштами на умовах Договору.
У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом за відповідачем наявна заборгованість яку представник просив стягнути на користь позивача.
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 21.10 2024 року справу за вказаним позовом з доданими до нього матеріалами направлено за територіальною підсудністю до Тарутинського районного суду Одеської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ від 22 січня 2025 року головуючим суддею у справі визначено Кирилюк І.М.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву.
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача. Поштові відправлення за зареєстрованою адресою проживання повертались із відміткою Укрпошти з довідками про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідач у передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.
Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте остання в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов суду не надала, причини неявки суду не повідомила.
У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у відсутності представника, у разі неявки в судове засідання відповідача позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення..
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Ураховуючи наведені обставини, думку позивача щодо можливості розгляду справи у заочній процедурі, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі.
ТОВ «Санфорд Капітал», ТОВ ФК «Санаті», ПАТ «Ідея Банк» є юридичними особами, які мають право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами.
Вказаний договір підписаний позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п.13.3. Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до ДКБОФО в редакції, що діяла з 08.04.19 по 15.07.2019 року.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця, схемами кредитування, з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, про також свідчить паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем (додаток №1 до Кредитного договору) (а.с. 50).
ТОВ «Нью Файненс Сервіс», як страховий агент, брав участь в укладенні цього договору від імені ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» та підписав його з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою.
Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 30 000 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 2044,88 грн грн, а позивальник відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. ДКБОФО зобов`язується повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком.
У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяців і датою повернення кредиту є 26.04.2021 року.
Згідно п.1.3. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 15 % річних і в подальшому не змінювалась.
Згідно до п.9.12, 9.13 ДКБОФО нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту.
Відповідно до п.1.6 Кредитного договору повернення заборгованості здійснюється відповідно до Графіку, що міститься у Додатку №1 до Кредитного договору.
Після укладення Кредитного договору кредитор свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 30 000 гривень, з яких сплатив на користь ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 2044 грн 88 коп, що підтверджується випискою з транзитного рахунку, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів (а.с. 46, 49)
У подальшому відповідач, як позичальник, виконала свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними виплатами лише частково. Згідно виписки по рахунку останньої за весь строк з моменту укладення кредитного договору відповідач сплатила суму 4168 грн 52 коп.. Останній платіж проведено 21.12.2019 року. Строк повернення кредита сплив 26.04.2021 року.
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Сонаті» приймає права вимоги за плату на умовах договору ( п.2.1. договору).
Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право.
Судом встановлено, що після закінчення строку, на якій надавався кредит, не здійснювалось нарахувань процентів за користування кредитними коштами, не нараховувалися штрафні санкції та комісії.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 Ц К України).
Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст.11 ,ч.2 ст. 509 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування».
Кредитодавцем у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»).
Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»).
Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст. 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»).
Положеннями ЦК України, які застосовуються до кредитного договору, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, серед іншого, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Згідно з вимогами Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч.1 ст.1077 ЦК України).
Ураховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Санфорд-Капітал», суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості.
Водночас у позовній заяві порушується також питання щодо застосування до відповідача відповідальності у передбаченому ЦК України порядку за неналежне виконання на умовах кредитного договору грошових зобов`язань.
Відповідальність за невиконання грошового зобов`язання передбачає обов`язок боржника, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2 ст. 625 ЦК України).
Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від визначеної ст. 625 ЦК України відповідальності на час дії в Україні режиму воєнного стану, а також те, що право вимоги до відповідача за кредитним договором позивач набув у грудні 2023 року і до обсягу грошових зобов`язань, які на момент переходу цих прав не були включені зобов`язання зі сплати відповідачем індексу інфляції та процентів річних від простроченої суми, підстави для їх нарахування та стягнення за вимогою позивача в межах цього позову відсутні.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенні у сумі 42 183 грн 92 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 2180 грн.
Щодо витрат пов`язаних з розглядом справи суд виходить з такого.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано ордер про надання правничої допомоги, договір про надання послуг професійної правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал»» та АО «Альянс ДЛС», акт приймання передачі послуг з правничої допомоги, з якого вбачається, що вартість послуг складає 7 200 грн.
Ураховуючи наведене, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також часткового задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн (пропорційно задоволеним вимогам).
Керуючись ст. ст. 259, 280-289, 352 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 26 серпня 2025 року.

Суддя І.М. Кирилюк