Справа № 721/529/25
Провадження 2/721/282/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д. за участю секретаря судових засідань Штефюк Т. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань №2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ткач Валентина Василівна до Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа Головне управління Дергеокадастру у Чернівецькій області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та визнання в порядку спадкування за законом права на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації на земельну ділянку

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та визнання в порядку спадкування за законом права на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації на земельну ділянку до відповідача Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа Головне управління Дергеокадастру у Чернівецькій області.

Позовні вимоги обґрунтовувала наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 та 0,2612 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 . Загальна вартість спадкового майна становить 495779,00 грн. Позивач своєчасно, протягом шестимісячного строку прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревої Н. М. із відповідною заявою. Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно.

Просив визнати за ним право власності на майно та право на завершення виготовлення технічної документації і здійснення державної реєстрації на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

До початку судового засідання представником позивача було уточнено позовні вимоги в частині площі земельних ділянок право на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації яких просила визнати.

У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують.

У судове засідання представник відповідача Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області у судове засідання не з`явилася, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29.05.2000 року виконавчим комітетом Киселицької сільської ради Путильського районного суду Чернівецької області, актовий запис №11 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщини, яка складається із житлового будинку 1985 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , вартістю 182090 грн та земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 176925,00 грн; площею 0,2612 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 136764,00 грн. Загальна вартість спадкового майна становить 495779,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу та довідкою-характеристикою виданих ФОП ОСОБА_4 та звітом про експертну грошову оцінку земельних ділянок виконану суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 (а.с. 11, 20, 24-27).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №06-18/69 виданої 05.06.2025 року Киселицьким старостинським округом Конятинської сільської ради Вижницького районного Чернівецької області, за померлим ОСОБА_2 числився житловий будинок, 1985 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні від 13.03.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 у Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа №49-2025 (а.с.45).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 49/2025 Путильської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1 своєчасно прийняв спадщину, що підтверджується його реєстрацією та проживанням разом із спадкодавцем за однією адресою з 1983 року по даний час. Інших спадкоємців, згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) немає (а.с. 43-57).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , після реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 ( а.с.47).

Згідно копії постанови державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревої Н.М. № від 01.04.2025 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням останнім належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно (а.с.21-22).

Оскільки спірні правовідносини виникли до 1 січня 2004 року, враховуючи вищевикладене, для їх врегулювання застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Зі ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 , який змінив прізвище після одруження, вступив в управління та розпорядження спадковим майном після смерті батька ОСОБА_2 , що підтверджується його реєстрацією та проживанням із спадкодавцем за однією адресою з 1983 року по даний час.

Інших спадкоємців, а також осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні померлого, згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) немає.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №06-18/69 виданої 05.06.2025 року Киселицького старостинського округу Конятинської сільської ради Вижницького районного Чернівецької області, за померлим ОСОБА_2 числився житловий будинок 1985 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації на земельні ділянки, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини .

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до рішення 14 сесії ХХІ скликання Киселицької сільської ради народних депутатів від 12.10.1993 року, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, яка розташована в с. Соколій біля власного житлового будинку між ділянкою ОСОБА_8 (а.с.9).

Відповідно до довідки виданої Киселицьким старостинським округом Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №06-18/21 від 29.01.2025 року, ОСОБА_2 , який проживав у АДРЕСА_1 була передана земельна ділянка загальною площею 0,6000 га, згідно рішенням Киселицької сільської ради народних депутатів Путильського району Чернівецької області 14 сесії XXI скликання від 12.10.1993 року загальною площею 0,6000 га з яких: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , державні акти на вказані земельні ділянки не виготовлялися та кадастрові номери не присвоювалися.

В подальшому спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельних ділянок: площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 та площею 0,2612 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 розпочав процедуру приватизації вищезазначених земельних ділянок, що підтверджується витягами із технічної документації на спірні земельні ділянки.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому за життя, включно з правом на завершення приватизації земельних ділянок. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на майно в порядку спадкування за законом, а саме: на житловий будинок 1985 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею:

0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд , що розташована в АДРЕСА_1 ;

0,2612 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Путильська селищна рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: 59101 вул. Українська буд. 184 с-ще Путила Вижницького району Чернівецької області .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, юридична адреса: 58000 вул. Героїв Майдану буд. 194-A м. Чернівці код ЄДРПОУ 39909396.

Суддя Уляна СТЕФАНКО