Провадження № 22-ц/802/962/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ» про заміну сторони виконавчого провадження за апеляційною скаргою заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні № 66979559, яке відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 18053 від 16 липня 2021 року з ТОВ «Інстафінанс» на ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з підстав відступлення права грошової вимоги за кредитним договором.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2025 року в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвалу мотивовано тим, що доказів наявності відкритого виконавчого провадження № 66979559, яке відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 18053 від 16 липня 2021 року, до суду не подано.

ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а також такою, що порушує права нового кредитора на належне виконання виконавчого документу на його користь. Вказує, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича перебуває виконавче провадження № 66979559 щодо примусового виконання виконавчого документу виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича за № 18053 від 16.07.2021 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача, яким є ТзОВ «Інстафінанс». 03.04.2025 між ТзОВ «Інстафінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу відповідно до якого стягнення заборгованості за виконавчим документом виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича за № 18053 від 16.07.2021 у виконавчому провадженні АСВП № 66979559 відступлено ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». Посилається на ч. 6 ст. 43 ЦПК України відповідно до якої суд має сприяти повному з`ясуванню всіх обставин справи. Крім того, неявка представника заявника не є безумовною підставою для відмови, якщо докази подані і справа не визнається складною. Суд мав можливість витребувати додаткові докази або залишити заяву без руху (ст. 185 ЦПК України). Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2025 року у справі № 161/11197/25 про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалити нове рішення (ухвалу), яким задовольнити заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та замінити у виконавчому провадженні № 66979559 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за № 18053 від 16.07.2021 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості на користь стягувача, яким є ТзОВ «Інстафінанс» сторону виконавчого провадження стягувача ТзОВ «Інстафінанс» на його правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». Судовий розгляд проводити за відсутності апелянта та його представника.

Учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинено виконавчий напис № 18053, яким звернуто стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № ІU6134901, укладеним з ТзОВ «Інстафінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.11.2020 по 18.05.2021. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 40 589,00 грн.

03.04.2025 за договором факторингу № 573/ФК-25 ТзОВ «Інстафінанс» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» права вимоги, зазначені в реєстрі, зокрема заборгованість за кредитним договором № ІU6134901 від 24.09.2020.

Також ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» надано суду копію постанови від 29.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66979559.

Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що заявник просить суд замінити стягувача саме у виконавчому провадженні № 66979559, яке відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 18053 від 16 липня 2021 року з ТОВ «Інстафінанс» на ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому, Верховний Суд зазначив, що заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом ст. 15 Закону №1404-VIIІ. Положення ч. 5 ст. 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Пунктом 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не подано до суду доказів щодо наявності відкритого виконавчого провадження № 66979559, яке відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 18053 від 16 липня 2021 року, на час подання заяви про заміну стягувача саме у виконавчому провадженні.

Такі докази не подані і до суду апеляційної інстанції.

За ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Заявник не звертався до суду з клопотанням про витребування доказів. Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд мав можливість перевірити наявність виконавчого провадження та стадію виконання не заслуговує на увагу, так як таких доказів не було надано, а збирання доказів судом суперечить вимогам ч. 7 ст. 81 ЦПК України. У апеляційній скарзі міститься посилання на ч. 2 ст. 81 ЦПК України, проте ця норма закону не стосується даної справи і викладена в іншій редакції.

За частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою та шостою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судом першої інстанції розглянута справа у відсутності заявника, який подав про це відповідну заяву, тобто заявник скористався своїми правами щодо участі в судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Висновки суду першої інстанції зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, суд першої інстанції повно з`ясував обставин, що мають значення для справи, висновки суду викладені в ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

За ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді