Справа №522/8528/23
Провадження № 6/522/516/25
УХВАЛА

25 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (первісний стягувач), ОСОБА_2 (боржник), Посольство Республіки Таджикистан в Україні про заміну стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (первісний стягувач), ОСОБА_2 (боржник), Посольство Республіки Таджикистан в Україні про заміну стягувача його правонаступником, у якій заявниця просила зазначити її як стягувача у виконавчих листах по справі №522/8528/23.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання призначене на 19.08.2025 року було відкладено на 25.08.2025 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення боржника.

Оскільки, зареєстрованим місцем проживання відповідача не відоме, з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду було створено оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме.

У судове засідання, призначене на 25.08.2025 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку із неявкою учасників справи, що належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради та Посольство Республіки Таджикистан в Україні про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2023 року у справі №522/8528/23 (повний текст рішення складено та підписано 01 грудня 2023 року) позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утриманні дітей.

Рішення набрало законної сили 02 січня 2024 року.

Задля виконання зазначеного рішення 24 липня 2024 року було видано виконавчі листи.

На підставі рішення виконавчого комітету ОМР від 19.06.2025 року №664 створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_1 та затверджено у якості прийомної матері ОСОБА_1 , у якості прийомних дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які мають статут дітей, позбавлених батьківського піклування. У п.3 рішення зазначено, що влаштування та виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю відбувається з 19 червня 2025 року.

19 червня 2025 року між Виконавчим комітетом ОМР та ОСОБА_1 було укладено договір про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї №664, за яким Виконавчий комітет передав, а прийомна матір прийняла на виховання та спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20).

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що: «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині другій статті 247 СК України визначено, що встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Одним із найважливіших правових документів, які стосуються захисту прав дітей, є Конвенція про права дитини, прийнята в 1989 році. Україна також ратифікувала цю Конвенцію, взявши на себе зобов`язання докладати всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Оскільки ОСОБА_1 є законним представником ОСОБА_5 (якому на час звернення заявника до суду не виповнилося чотирнадцяти років), звернулася з цією заявою про заміну сторони виконавчого провадження з метою захисту його законного права на отримання аліментів від батька, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви, оскільки з огляду на цільове призначення аліментів, заміна сторони у виконавчому провадженні відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 24 липня 2019 року в справі № 686/5377/18.

Так, за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2023 року у справі №522/8528/23 було стягнуто на користь Органу опіки та піклування ПРА ОМР аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

Це пов`язано з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки у рішенні суду вирішено питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, саме на Орган опіки та піклування ПРА ОМР покладено обов`язок здійснювати представництво інтересів неповнолітніх дітей.

Проте, внаслідок прийняття Виконавчим комітетом ОМР рішення від 19 червня 2025 року №664 «Про створення прийомної сім`ї на базі родини ОСОБА_1 », та укладання договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї від 19 червня 2025 року №664, саме на ОСОБА_1 перейшов обов`язок на здійснення законного представництва дітей, а тому, на момент звернення до суду саме вона є законним представником дітей.

Тому, враховуючи те, що аліменти це власність дітей, беручи до уваги той факт, що внаслідок прийняття рішення 19 червня 2025 року №664 та укладання договору від 19 червня 2025 року №664 відбулася зміна їх законного представника, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки це гарантуватиме належний захист законного права дітей на отримання аліментів та сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дітей.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (первісний стягувач), ОСОБА_2 (боржник), Посольство Республіки Таджикистан в Україні про заміну стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі, виданому Приморським районним судом м. Одеси 24 липня 2024 року у справі №522/8528/23 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 02.05.2023 року щомісячно до 21.08.2025 року з первісного стягувача Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Замінити стягувача у виконавчому листі, виданому Приморським районним судом м. Одеси 24 липня 2024 року у справі №522/8528/23 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 29.07.2029 року з первісного стягувача Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 серпня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.

25.08.25