Справа № 466/1241/25
Провадження № 2/466/1478/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Заяць У. Ю.

з участю: представника позивача Мотринця І. М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора Львівської області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

у с т а н о в и в:

06 лютого 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора Львівської області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Просили визначити, що частка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 (0,00814 га); визначити, що частка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 (0,00814 га); визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/5 частки (0,01628 га) земельної ділянки площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП невідомо) в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/5 частки (0,00814 га) земельної ділянки площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати залишити за Позивачами.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивачі зазначили, що ухвалою 9-ої сесії 3-го скликання Львівської міської Ради народних депутатів №656 від 20.05.2000р. наказу від 13.04.2000 р. № 109 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0407 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що підтверджується Державним актом на праві приватної власності від 29 листопада 2000 року. В подальшому на дану земельну ділянку був виготовлений кадастровий номер :03:005:0096, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Позивачу вказують, що за життя ними, співвласниками, Договору, нотаріально завіреного, про визначення часток кожного з них у праві спільної сумісної власності не укладалося. Відсутність такого договору унеможливлює реалізувати їхню частку у майні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 (дідусь, батько) помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_3 виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ від 27.10.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (бабуся, мама) померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_4 виданого Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану МУЮ від 24.07.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (вуйко, брат) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМУЮ від 28.10.2013 року.

Після смерті ОСОБА_6 (вуйка) спадкова справа № 55967541 була відкрита 10.04.2014 року, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77566103 від 05.07.2024 року, і в спадщину вступила його дружина ОСОБА_4 , як їм відомо.

Після смерті ОСОБА_7 (дідуся, батька) спадкова справа не відкривалась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77458781 від 26.06.2024 року.

За життя, їхня бабця, ОСОБА_5 склала заповіт на позивача ОСОБА_2 , на все майно, яке складалось із частки земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 05 березня 2004 року.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24337149 від 28.07.2010 року. У відповідності до Довідки Державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 26.06.2024 року, № 1187/01-16, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_5 .

03 грудня 2013 року Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З. В., ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 , спадкова справа № 520/2010 р., що підтверджується Свідоцтвом про право на за заповітом від 03.12.2013 року, серія ВТО № 446729, витягом про реєстрацію в Спадковому № 35963525 від 03.12.2013 року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13887063 від 03.12.2013 року.

Одним із видів спадкового майна є частина земельної ділянки, загальною площею 0,0407 га, що розташована на території Львівської міської ради, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 012768, виданого Департаментом землеустрою та планування забудови Львівської міської дали 29 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних аутів на право приватної власності на землю за 3-4 № 677, належала спадкодавцю - ОСОБА_5 , її чоловіку - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 та мені, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток кожного з нас у праві спільної сумісної власності.

За таких обставин, враховуючи, що загальна площа ділянки складає 0,0407 га, то їм співвласникам належить по: ОСОБА_7 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки; ОСОБА_5 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки; ОСОБА_6 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки; ОСОБА_3 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки; ОСОБА_2 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки.

Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_7 (дідуся) не відкривалась спадкова справа, а його дружина ОСОБА_9 (бабуся, яка проживала разом з ним на час відкриття спадщини) вважається такою що прийняла спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, в які зазначено, що Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відмови ОСОБА_5 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 у розумінні статті ст. 1270 ЦК України не було.

Враховуючи наведене, на момент відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 частки співвласників у земельній ділянці складали: ОСОБА_5 - 0,001628 га, що складає 2/5 частки; ОСОБА_6 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки; ОСОБА_3 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки; ОСОБА_2 - 0,00814 га, що складає 1/5 частки.

01 липня 2024 року Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області 3.Спільник було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1203/02-31, вмотивовану тим, що у зв?язку із тим, що за життя Спадкодавця співвласниками вищевказаної земельної ділянки відповідний нотаріально посвідчений договір про виділення часток земельної ділянки не укладався, Третя Львівська державна нотаріальна контора Львівської області не може видати позивачу Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначено мною спадкове майно та роз?яснено останньому, ОСОБА_2 можливість вирішення даного питання у судовому порядку шляхом за явлення позовних вимог про визнання права власності на вищевказане спадкове майно у порядку спадкування.

Обґрунтування заперечень відповідача.

21 березня 2025 на адресу суду поступив відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_4 , у якому просить у позовних вимогах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Третя Львівська державна нотаріальна контора Львівської області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом відмовити. Зазначає, що наведені доводи у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, а позовні вимоги є необґрунтованими.

25 березня 2025 року на адресу суду позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відповідь на відзив, у якій зазначають, відповідачем було представлено інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:009 площею 0,0407 га за адресою: АДРЕСА_1 , де замовником є ОСОБА_10 . Зазначена особа не проходить по справі, а являється службовою особою Львівської міської Ради (Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради). Відповідач ОСОБА_4 не представила довіреності що вона уповноважила ОСОБА_10 отримати інформацію з Державного земельного кадастру про права власності та речові права на земельну ділянку від 05.07.2024 року та Витяг № НB-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Щоб взяти Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, має бути власник із документами або ж представник, який діє на підставі довіреності. Відтак, вважаємо, що такий доказ є недопустимим, оскільки такий одержаний з порушенням порядку, встановленого законом (ст.78 ЦПК України). Докази, які долучені до Відзиву не завірені належним чином, що порушенням вимог ст.95 ЦПК України. Виходячи із вищевикладеного та керуючись ст.179 ЦПК України, вважають, що в тій частині відзив Відповідача не заслуговує на увагу.

Пояснення третьої особи.

Третьою особою Третьою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області письмові пояснення по суті позову суду не подавались.

25 березня 2025 року на адресу суду позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяву про збільшення позовних вимог, у якій просять визначити, що частка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 3/15 (0,00814 гa); визначити, що частка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 4/15 (0,01085 га); визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/15 частки (0,00814 га) земельної ділянки площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП невідомо) в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 5/15 частки (0,01357 та) земельної ділянки площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 та, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та судові витрати покласти на відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2025 року (протокольно) прийнято заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_3 про залучення співвідповідача.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_11 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що аналогічні викладеному в тексті позовної заяви, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, проти задоволення позову заперечень не висловив. Зазначив, що визначення частки за ОСОБА_4 5/15 частки не порушує її прав та відповідає її інтересам.

Третя особа Третя Львівська Державна нотаріальна контора Львівської області в судовий розгляд при належному повідомленні про час і місце розгляду справи не з`явилась.

Судом, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням наявних письмових доказів встановлено наступне.

Позовні вимоги виникли з приводу визнання права власності на нерухоме майно при реалізації права спадкування за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна, або основної його частини.

Оскільки нерухоме (спадкове майно) знаходиться в Шевченківському районі м. Львова, відтак розгляд даної позовної заяви підсудний Шевченківському районному суду м. Львова.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено наступне.

Ухвалою 9-ої сесії 3-го скликання Львівської міської Ради народних депутатів №656 від 20.05.2000р. наказу від 13.04.2000 р. № 109 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0407 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що підтверджується Державним актом на праві приватної власності від 29 листопада 2000 року.

Згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про дану земельну ділянку був виготовлений кадастровий номер :03:005:0096.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ від 27.10.2010 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 .

Згідно із свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_4 виданого Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану МУЮ від 24.07.2010 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМУЮ від 28.10.2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа № 55967541 була відкрита 10.04.2014 року, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77566103 від 05.07.2024 року, і в спадщину вступила його дружина ОСОБА_4 .

Згідно із Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77458781 від 26.06.2024 року після смерті ОСОБА_7 спадкова справа не відкривалась.

ОСОБА_5 склала заповіт на позивача ОСОБА_2 , на все майно, яке складалось із частки земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 05 березня 2004 року.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24337149 від 28.07.2010 року.

Відповідно до Довідки Державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 26.06.2024 року, № 1187/01-16, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_5 .

03 грудня 2013 року Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З. В., ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 , спадкова справа № 520/2010 р., відповідно із Свідоцтвом про право на за заповітом від 03.12.2013 року, серія ВТО № 446729, витягом про реєстрацію в Спадковому № 35963525 від 03.12.2013 року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13887063 від 03.12.2013 року.

Одним із видів спадкового майна є частина земельної ділянки, загальною площею 0,0407 га, що розташована на території Львівської міської ради, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 012768, виданого Департаментом землеустрою та планування забудови Львівської міської дали 29 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних аутів на право приватної власності на землю за 3-4 № 677, належала спадкодавцю - ОСОБА_5 , її чоловіку - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 та мені, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток кожного з нас у праві спільної сумісної власності.

01 липня 2024 року Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області 3.Спільник було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1203/02-31, вмотивовану тим, що у зв?язку із тим, що за життя Спадкодавця співвласниками вищевказаної земельної ділянки відповідний нотаріально посвідчений договір про виділення часток земельної ділянки не укладався, Третя Львівська державна нотаріальна контора Львівської області не може видати позивачу Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначено мною спадкове майно та роз?яснено останньому, ОСОБА_2 можливість вирішення даного питання у судовому порядку шляхом за явлення позовних вимог про визнання права власності на вищевказане спадкове майно у порядку спадкування.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права.

Відповідно до вимог статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при набутті у спільну часткову власність земельної ділянки за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку; г) за рішенням суду; ґ) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України серед підстав набуття права власності на земельні ділянки зокрема є: безоплатна передача із земель державної і комунальної власності, а також прийняття спадщини.

Частиною першою статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Згідно з ч.1 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно з ч.2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудовних будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Постановою пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.21) зазначено, що до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Зазначена правова позиція також висвітлена у постанові ВСУ від 05.07.2017 року у справі №127/3494/17, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, а також 12.10.2016 р. Верховним судом України при розгляді справи №559/2079/15.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст.1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст. 368 ЦК України)

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що в разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Аналізуючи наведені норми закону, слід вважати, що при поділі (виділі) часток у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності, в тому числі й визначенні, законом фактично встановлюється презумпція рівності таких часток.

Верховний Суд у постановах від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16, від 11.02.2015 у справі № 6-2цс15 та від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18 висловив правову позицію про те, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування є належним способом захисту Позивачів, оскільки на момент смерті спадкодавця частка у спільній сумісній власності не була визначена.

Враховуючи викладене, суд доходить обґрунтованого висновку, основаного на дослідженні доказів, котрі визнані належними та допустимими, їх аналізу та перевірки доводів сторін, що позовні вимоги є підставними, відповідають вимогам Закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора Львівської області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 3/15 (0,00814 гa).

Визначити, що частка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 4/15 (0,01085 га).

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/15 частки (0,00814 га) земельної ділянки площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП невідомо) в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 5/15 частки (0,01357 та) земельної ділянки площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0407 та, кадастровий номер :03:005:0096, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Повернути ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок), згідно квитанції від 09.01.2025.

Повернути ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок), згідно квитанції від 09.01.2025.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м. Львів, пр. Чорновола, 39.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 08 серпня 2025 року.

Суддя П. Т. Едер