Справа № 530/609/23
Номер провадження 2/530/14/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2025 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі:

судді Ситник О.В.

з участю секретаря судового засідання Бедюх Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Фонду соціального страхування України, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

До Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Фонду соціального страхування України, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді від 17.05.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.88).

Ухвалою суду від 18.07.2023 року залучено до участі в справі Головне Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області в якості відповідача та виключено зі складу учасників справи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області та Фонд соціального страхування України. Прийнято уточнені позовні вимоги сторони позивача ОСОБА_1 подані його представником адвокатом Тоботою Юлією Сергіївною, а попередні залишено без розгляду ( а.с.199-200).

Ухвалою суду від 13.02.2024 р. клопотання представника позивача - адвоката Тоботи Ю.С. про зупинення провадження у справі задоволено та провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 15.08.2025 р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи.

13.08.2025 до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла заява представника позивача Тоботи Ю.С. в якій вона посилається на те, що для формування єдиної правозастосовчої практики та вирішення проблемного питання щодо юрисдикції аналогічних спорів в цілях забезпечення однакового застосування судами норм матеріального і процесуального права та недопущення неодноразового ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій (як то відбулося з судовим рішенням у справі №442/3240/23), колегія з п?яти суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою у справі №712/4776/23 вирішила передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

09.12.2024 Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у справі № 712/4776/23 винесено Постанову (яка опублікована була лише 03.01.2024), у якій суд дійшов наступних висновків: Спори за вимогами, які спрямовані на поновлення працівників Фонду, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на роботі в органах Пенсійного фонду та стосуються прийняття на публічну службу, мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що на час звільнення таких працівників останні не перебували на державній службі та Пенсійний фонд України і його територіальні органи не здійснювали щодо них публічно-владних управлінських функцій та просить в разі закриття провадження в справі №530/609/23 передати (направити) справу №530/609/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Фонду соціального страхування України, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до частини 1статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Водночас, право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини 1, 3статті 3 ЦПК України).

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 17 частини 1статті 4 КАС України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з матеріалами справи основний штат працівників апарату Пенсійного фонду України та його територіальних органів складають посади державної служби.

Внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України відбулося специфічне правонаступництво, за якого згідно з ухваленим Верховною Радою України Законом № 2620-ІХФонд як юридична особа приватного права припинився, однак його повноваження, що стосувалися чутливої для держави сфери загальнообов`язкового державного соціального страхування, набув Пенсійний фонд України як юридична особа публічного права та центральний орган виконавчої влади, що також був наділений функціями у сфері загальнообов`язкового державного страхування (пенсійне страхування).

Спори за вимогами, які спрямовані на поновлення працівників Фонду, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на роботі в органах Пенсійного фонду та стосуються прийняття на публічну службу, мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що на час звільнення таких працівників останні не перебували на державній службі та Пенсійний фонд України і його територіальні органи не здійснювали щодо них публічно-владних управлінських функцій.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2024 року в справі № 712/4776/23.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, спірні правовідносини стосуються проходження позивачем публічної служби, між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Щодо клопотання представника позивача про направлення справи до Полтавського окружного адміністративного суду, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Отже системний аналіз ч.1 ст.256 та п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України вказує на те, що у випадку закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України виключно суд апеляційної або касаційної інстанції наділений повноваженнями роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Натомість суд першої інстанції такими повноваженнями не наділений, ні положеннями ч.1. ст.256, п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, ні будь-якими іншими нормами процесуального права.

Щодо правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 368/561/19, то на думку суду, у справі № 368/561/19 саме Велика Палата Верховного Суду, керуючись ч. 1ст. 256 ЦПК України, роз`яснила позивачці її право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду, який закрив провадження у справі, із заявою про її направлення до відповідного суду адміністративної юрисдикції (п.52 постанови).

Отже у справі № 368/561/19 таке роз`яснення позивачці зроблене саме судом касаційної, а не судом першої інстанції.

Тому правові висновки Великої Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 368/561/19 хоч і є релевантними, однак стосуються різних процесуальних ситуацій в контексті виключних інстанційних повноважень суду першої інстанції загалом та Великої Палати Верховного Суду, зокрема.

При цьому, суд роз`яснює, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, тобто справа може бути розглянута Полтавським окружним адміністративним судом, однак суд першої інстанції, у відповідності до вимогст.256 ЦПК України, позбавлений можливості направляти справу за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.3, ст.19, ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Фонду соціального страхування України, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - закрити, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяО. В. Ситник