Справа № 215/7967/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О., за участю: секретаря Дядькіна І.О., представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відео конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», ОСОБА_3 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 06.02.2025, до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.02.2025 повернута цивільна справа за позовної заявою ОСОБА_2 до АТ «АЛЬФА БАНК»; третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що вона як донька прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заведена спадкова справа. При оформленні видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено наявність арешту на майно ОСОБА_4 .. Позивач зверталась до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту, в чому їй було відмовлено.

Ухвалою від 21.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено проведення підготовчого судового засідання на 31.03.2025 та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 31.03.2025 за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3 , витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Папучи Марини Олександрівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , в зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 28.04.2025.

У підготовчому судовому засіданні 28.04.2025 було оголошено перерву до 27.05.2025 для надання можливості представнику позивача подати докази на підтвердження права власності на майно, належне померлій ОСОБА_4 .

Ухвалою від 19.06.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті на 04.08.2025.

У судовому засіданні 04.08.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення.

Відповідач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» у відзиві на позов проти заявлених до нього вимог заперечує, посилаючись на те, що відповідно до договору відступлення права вимоги №30/11-2 від 30.11.2022, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_5 , право вимоги за кредитним договором №991/487/01/08 від 25.07.2008, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_4 , перейшло до ОСОБА_5 , а відтак рішення впливає на права та інтереси останнього і арешт фактично накладений у його інтересах. Крім того, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає про невірно обраний позивачем захист порушеного права, оскільки вважає, що позивач є правонаступником прав та обов`язків Боржника як спадкоємець та фактично є боржником у виконавчому провадженні, у якому накладено арешт на спірне нерухоме майно, тому він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки закон у цьому випадку передбачає інший спосіб судового захисту, а саме оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (вх.№4737 від 14.03.2025).

Представник позивача 24.03.2025 подала відповідь на відзив, в якому вказує, що стягувачем за виконавчим провадженням №51084305 був ПАТ «УКРСОЦБАНК». Його правонаступником був АТ «Альфа-Банк», а на сьогодні АТ «СЕНС БАНК», в інтересах якого був накладений арешт. Враховуючи, що новим кредитором за вказаними зобов`язаннями є ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), тому він має бути залучений як співвідповідач, оскільки дана справа впливає на його права та обов`язки як нового кредитора. Проте, враховуючи, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після нього прийняла його дружина ОСОБА_3 , вважає, що її необхідно залучити як співвідповідача у даній справі як спадкоємця, яка успадкувала права і обов`язки померлого кредитора. Також наголошує, що ОСОБА_2 не є стороною або боржником у виконавчому провадженні №51084305, до того ж сторони в такому не замінялись. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), вх.№5447 від 24.03.2025.

Також 24.03.2025 позивач подала уточнену позовну заяву, в якій відповідачами зазначила АТ «СЕНС БАНК» та ОСОБА_3 , третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_3 надіслала суду відзив на позовну заяву, у якому проти заявлених позовних вимог не заперечує і просить розглядати справу у її відсутність (вх..№8016 від 24.04.2025).

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направило суду лист №22071/05.2-08 від 23.04.2025, в якому зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у період із 16.05.2016 по 13.05.2017 перебувало виконавче провадження №51084305, в якому постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2016, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 13.05.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) виконавче провадження завершено. Зазначене виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання, тому надати детальну інформацію неможливо (вх. кп№ -1163 від 25.04.2025).

Представник позивача 22.05.2025 надіслала суду заяву про долучення до матеріалів справи копії Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13.02.1996, що підтверджує право власності померлої ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та правильність виключної підсудності. Також представник позивача подала пояснення щодо правильно обраного способу захисту прав позивача, які просила врахувати під час розгляду справи. При цьому посилається на Постанову ВП ВС у справі №2-7763/10 від 08.02.2022, в якій зроблено висновок, що «процесуальне правонаступництво» і «заміна сторони виконавчого провадження» по-перше, не є тотожними, а по-друге, вирішується тільки судом, про що виноситься відповідна ухвала; по-третє, після закриття виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження не може бути здійснена. На сьогодні позивач ОСОБА_2 не є стороною виконавчого провадження. Посилання відповідача АТ «СЕНС БАНК» у відзиві на позов на правові позиції Верховного Суду, є неприйнятними, оскільки в усіх наведених справах позивачами виступали саме боржники за виконавчим провадженням особисто, для яких спосіб захисту прав передбачений розділом VII ЦПК України. Тому правовідносини у даній справі не є подібними до зазначених відповідачем у відзиві на позов.

Представник відповідача АТ «СЕНС БАНК» направила суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про заперечення проти позову (вх.№15971 від 01.08.2025).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини і прийшов до таких висновків.

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис №2412, та 04.12.2023 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (копія, а.с.8).

Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2024 відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 її матері ОСОБА_4 з тієї підстави, що в процесі видачі свідоцтва про право на спадщину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено наявність арешту на ім`я ОСОБА_4 , що унеможливлює видачу спадщини та рекомендовано спадкоємцю для зняття арешту звернутись до суду (а.с.9 зворот).

Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 18.12.2024 значиться як завершене ВП №51084305, яке було відкрите 16.05.2016, де боржником була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та стягувачем Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а.с.10.

Листом вих. б/н від 30.11.2022 АТ «Альфа-Банк» повідомив ОСОБА_4 , що право вимоги щодо заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №991/486/08 від 25.07.2008, що належало АТ «Альфа-Банк» (далі кредитор) відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Декорт» (далі Новий кредитор) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 30.11.2022. При цьому, оскільки Кредитор надалі не уповноважений виступати суб`єктом правовідносин за Генеральним договором про надання кредитних послуг №991/486/08 від 25.07.2008, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього, контроль за виконанням кредитних зобов`язань згідно з Главою 73 Цивільного кодексу України та Договору про відступлення права вимоги від 30.11.2022 здійснює Новий кредитор (копія, а.с.14).

Надалі, ТОВ «Фінансова компанія «Декорт» на підставі договору про відступлення прав вимоги №30/11-2 від 30.11.2022 відступило громадянину України ОСОБА_5 право грошової вимоги, а також всі інші права та обов`язки, які існують на момент укладення даного договору та можуть виникнути в майбутньому на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг №991/486/08 від 25.07.2008, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та громадянкою України ОСОБА_4 , що підтверджується актом прийому-передачі документів до вказаного Договору (копії, а.с.11-12, 13).

В Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 18.12.2024 по фізичній особі ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_3 ) інформація відсутня (а.с.15).

Згідно з Інформаційною довідкою №408613532 від 18.12.2024 з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_3 ) наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень від 11.08.2016 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51084305 від 16.05.2016 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; зміст, характеристика обтяження: все нерухоме майно, що належить боржнику; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_4 (а.с.18-20).

У матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , міститься заява його дружини ОСОБА_3 про прийняття спадкового майна, що залишилась після смерті її чоловіка (копія, а.с.123).

Відповідачу ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за законом 21.05.2024 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Папучею М.О. (копії а.с.157, 153 зворот).

На підставі свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності № НОМЕР_1 від 13.02.1996, виданого Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом Міністерства промисловості України, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (копія, а.с.180).

Відповідно до довідки №209483 від 15.04.2024, виданої Комунальним підприємством «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_2 , право власності на частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване в КП «Криворізьке РБТІ «ДОР» на праві спільної сумісної власності в реєстровій книзі 5/9ПВ, сторінка 182, запис 182 на ім`я ОСОБА_7 (мовою оригіналу) на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13.02.1996 Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом згідно з розпорядженням №52 від 13.02.1996 (копія, а.с.195).

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направило суду лист №22071/05.2-08 від 23.04.2025, в якому зазначено наступне.

Перевіркою відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у період із 16.05.2016 по 13.05.2017 перебувало виконавче провадження №51084305 з примусового виконання виконавчого листа №755/27844/13-ц від 31.01.2014, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з: ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул.. Ковпака, 29; ) 3 062 338,01 грн. заборгованості. Стягнути з солідарних боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 25 000,00 грн. витрат пов`язаних із вирішенням спору третейським судом.

В ході здійснення виконавчого провадження постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2016, накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Державним виконавцем 13.05.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) виконавче провадження завершено.

Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1892/5 від 07.06.2017, виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Отже, позивачем доведено, що станом на дату звернення до суду відсутня інформація в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо будь-яких відкритих проваджень, де ОСОБА_4 виступала боржником (а.с.10, 15).

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Положеннями статей 316, 317, 319 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року по справі № 554/5912/19-д провадження № 61-12594св21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У разі, якщо опис та арешт майна провадився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №904/51/19.

У постанові ВС КЦС у справі № 463/3251/22 від 03.05.2023 установивши, що заявник як спадкоємець після смерті свого батька не був залучений стороною виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на майно останнього, суди попередніх інстанцій, на думку ВС, дійшли правильного висновку, що спадкоємець не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку ст. 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконавчого провадження, яке завершене. Законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права спадкоємця, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.

Таким чином, оскільки підставами та предметом поданого позову є захист майнових прав позивача щодо законності подальшого обтяження у вигляді арешту майна, належного на праві власності її померлій матері ОСОБА_4 , що накладений у виконавчому провадженні, у якому позивач не була боржником, суд вважає, що в даному випадку позивачем обрано належний спосіб захисту шляхом подачі позову про скасування арешту.

Підстави та порядок зняття арешту при виконанні рішень суду визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Так, частиною 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови від 13.05.2017, було передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями частин 4, 5 цієї статті передбачені підстави для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини та випадки, коли арешт знімається судом.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» у даному випадку державний виконавець не має підстав самостійно зняти арешт з майна, який накладений постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; номер запису про обтяження № 15861864 (спеціальний розділ), документи, подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: №51084305, виданий 16.05.2016, видавник: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, оскільки на примусовому виконанні не перебувають виконавчі листи, де боржником є ОСОБА_4 ..

Згідно з пунктами 4.18, 4.20 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Як було встановлено судом, арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 було накладено згідно з постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області№51084305 від 16.05.2016, проте на даний час виконавчі провадження щодо неї відсутні, а відтак потреби в арешті не існує.

Стягувачем за виконавчим провадженням, в якому ОСОБА_9 була боржником, було ПАТ «Укрсоцбанк», яке в подальшому відступило права грошової вимоги до боржника ТОВ «ФК «Декорт», а те, у свою чергу, ОСОБА_5 , спадкоємицею якого є відповідач ОСОБА_3 , і яка проти позову не заперечує.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що законних підстав для продовження застосування арешту на майно належне померлій ОСОБА_4 немає, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача як спадкоємиці, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити її порушені права неможливо.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Суд при розгляді даної справи керується вимогами статей 12,13,81 ЦПК України та враховує, що судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що передбачено ст. 263 ЦПК України.

Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

У даному випадку, АТ «СЕНС БАНК» є неналежним відповідачем у справі, на відміну від ОСОБА_3 , якій перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_4 ..

Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Зі змісту зазначених норм права слідує, що залучення у справі співвідповідача і заміна неналежного відповідача належним можливі лише за клопотанням позивача на певній стадії процесу.

Представником позивача клопотання про заміну неналежного відповідача на належного заявлено не було. Суд з власної ініціативи позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки не має передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 55 ЦПК.

Враховуючи, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача АТ «СЕНС БАНК», а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову до останнього.

На підставі вищенаведеного, зважаючи на наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 статті 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем ОСОБА_3 позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду наявні законні підстави для задоволення позову.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 19, 89, 133, 141, 206, 223, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», ОСОБА_3 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити частково.

Зняти арешт із усього нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), та скасувати заборону на його відчуження, обтяженого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 51084305 від 16.05.2016, винесеної Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що реєстратором Хоменком Дмитром Юрійовичем, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області11.08.2016 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктові нерухомого майна запис за №15861864.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.08.2025.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Представник позивача: ОСОБА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», , місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження: пр. Дмитра Яворницького, 21-А, м. Дніпро, 49619.

Суддя