Провадження № 6/344/434/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», за участю заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Фінанс», ОСОБА_1 , Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

01.09.2025 згідно дати вхідної реєстрації кореспонденції представник заявника звернувся із заявою, у якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №1204 з ТОВ «Кредит-Фінанс» на ТОВ «Дебт Форс».

Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки у ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що «Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

У заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні вказано, що місце проживання/перебування боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає відомостям, здобутим судом за відповіддю № від 02.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання.

Відомостей про місце роботи боржника або місце знаходження його майна матеріали справи не містять.

Так, згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» с. Гвізд розташоване у Надвірнянському районі Івано-Франківської області, увійшло до Надвірнянської територіальної громади.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», за участю заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Фінанс», ОСОБА_1 , Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження передати за підсудністю до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання боржника ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», за участю заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Фінанс», ОСОБА_1 , Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження передати за підсудністю до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.