Справа № 944/4426/25
У Х В А Л А

/про відмову у відкритті провадження/

"21" серпня 2025 р. м.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєва Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Яворівського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить:

- припинити дії фізичних осіб громадян, ОСОБА_6 як командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 як Голови Верховної Ради України, ОСОБА_8 як Голови Національного Банку України, ОСОБА_9 що очолює Кабінет Міністрів України по свавільному втручанню у сферу особистого життя її особисто і її сина, ОСОБА_10 , який утримується у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 і які порушують право на життя, свободу, особисту недоторканість та позбавляють права вільно пересуватись, відшкодувати матеріальну шкоду та збитки у розмірі 160 000 гривень, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 2 000 000 гривень кожному із позивачів;

- облікувати національне багатство на ОСОБА_11 та її сина, ОСОБА_10 Кашубу у Банк України (національний) за розділом VI Декларації про державний суверенітет України здійснену референдумом 01.12.1991 року, перетворивши його з Національного банку Української РСР з 01.12.1991 року України;

- запровадити їхню власну грошову одиницю за розділом VI Декларації про державний суверенітет України здійснену референдумом 01.12.1991 року з діючими і чинними державними символами, Державним гербом Української РСР ( з 01.12.1991 року України) за ст. 166 Конституції Української РСР з 01.12.1991 року України, що діяв на день проведення референдуму 01.12.1991 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключено суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За змістом ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п.2 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Предметом поданого позову є проходження військової служби військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , отже даний спір є публічно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі № 686/31246/19.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з такої служби.

Вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби.

Викладене взаємоузгоджується з висновком Великої Палати Верховного суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.5 ст.186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Частиною 1 статті 20 КАС України визначено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевому загальному суду як адміністративному суду, до якого не входять спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Виходячи з вказаних вище правових норм, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки зазначена позовна заява підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства відповідним окружним адміністративним судом.

Керуючись статтями 19, 186, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення дій.

Роз`яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідним окружним адміністративним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія КОНДРАТЬЄВА