Справа № 527/418/24
провадження 2-др/527/12/25
28 серпня 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,
з участю секретаря судових засідань Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине заяву Приватного підприємства «Онікс-Карат», яку подану представником заявника адвокатом Васильєвим Олександром Геннадійовичем про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який поданий представником позивача адвокатом Олійник Лілією Михайлівною до Приватного підприємства «Онікс-Карат» про стягнення орендної плати, пені, 3 % річних та інфляційних втрат,-
14 квітня 2025 року представник заявника звернувся до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, сформованою в системі «Електронний суд» 12.04.2025.
В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23.10.2024 року задоволено позов ОСОБА_1 , який поданий представником позивача адвокатом Олійник Лілією Михайлівною до Приватного підприємства «Онікс-Карат» про стягнення орендної плати, пені, 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання у розмірі 76 974,71 грн. Стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 07.04.2025 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Онікс-Карат» задоволено частково. Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23.10.2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання у розмірі 20 312 грн. 19 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Онікс-Карат» судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1017 грн. 41 коп.
Вказав, що право відповідача на компенсацію судових витрат виникло за результатами розгляду справи внаслідок винесення Постанови Полтавського апеляційного суду від 07.04.2025 року.
22.04.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на заяву представника відповідача ПП «Онікс-Карат» - адвоката Васильєва О.Г. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечень представник зазначила, що у відповідача відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу, оскільки ним не подано докази, що підтверджують розмір таких витрат у відповідності до норм ЦПК. Крім того зазначила, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірними зі складністю і обсягом виконаної роботи, тому вважає, що у задоволенні заяви потрібно відмовити. Поряд з цим, заявила про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу до 2000,00 грн. у разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача.
Заявник ПП «Онікс-Карат» та його представник адвокат Васильєв О.Г. в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Представником позивача ОСОБА_1 - Олійник Л.М. направлено до суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23.10.2024 року задоволено позов ОСОБА_1 , який поданий представником позивача адвокатом Олійник Лілією Михайлівною до Приватного підприємства «Онікс-Карат» про стягнення орендної плати, пені, 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання у розмірі 76 974,71 грн. Стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Додатковим рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 06.11.2024 року вирішено питання судових витрат та стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07.04.2025 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Онікс-Карат» задоволено частково. Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23.10.2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання у розмірі 20 312 грн. 19 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Онікс-Карат» судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1017 грн. 41 коп.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1 і 2 статті 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена Верховним Судом у постанові від 16 квітня 2019 р. у справі № 817/1889/17.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Таким чином, необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є неможливість подання стороною доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

З матеріалів цивільної справи № 527/418/24 вбачається, що відповідачем не подавались докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та не зроблено заяву про їх подачу у встановлений строк. Разом з цим, представник відповідача у заявах від 18.09.2024 року та від 23.10.2024 року вказував, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які планує понести у зв`язку з розглядом справи не подається, оскільки домовленості щодо таких витрат не досягнуто.

Як вбачається з Договору №03 про надання професійної правничої допомоги від 25.03.2024 року, укладеного між ПП «Онікс-Карат» і адвокатом Васильєвим О.Г., він свідчить про визначення сторонами гонорарів. Так, п.5.1.1 5.4 визначено гонорар адвоката у суді першої інстанції 20 000 грн, гонорар адвокату у суді апеляційної інстанції у фіксованому розмірі 7 000 грн, також визначено інші умови оплати в залежності від обсягу наданих послуг та виконаних робіт. Тобто розмір гонорару адвоката, який відповідач понесе, є визначеним з березня 2024 року.

Як вбачається з акту про надання професійної правничої допомоги від 11.04.2024, у ньому відсутній перелік тих послуг, які неможливо було вказати з поважних причин до ухвалення у справі рішення по суті.

Суд ураховує, що акт про надання професійної правничої допомоги являється доказом конкретизації та переліку наданих адвокатом послуг, а не доказом, що підтверджує розмір понесених витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, який за умовами договору визначено уже при його укладенні фіксованим та таким, що не залежить від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Разом з цим, як встановлено судом з матеріалів цивільної справи, 29.03.2024 року від представника відповідача - Васильєва О.Г. надійшов відзив на позовну заяву, разом з відзивом на позовну заяву відповідачем не подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікував понести в зв`язку з розглядом справи, а вказано що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які планує понести у зв`язку з розглядом справи не подається, оскільки домовленості щодо таких витрат не досягнуто.

Ураховуючи наведене, а саме те, що заява про ухвалення додаткового рішення не обґрунтована поважними причинами неможливості подання відповідних доказів, та такі поважні причини не встановлено і судом, надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із визначенням фіксованого розміру винагороди могли бути подані до винесення рішення, та приймаючи до уваги те, що відповідачем з першою заявою по суті спору не подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про відмову в ухваленні додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Керуючись ст. 133, 141, 264, 265, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства «Онікс-Карат» - адвоката Васильєва Олександра Геннадійовича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Ю. М. Свістєльнік