ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року

м. Харків

справа № 644/9871/24

провадження № 22-ц/818/3295/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П., Шабельнікова С.К.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Роганський м`ясокомбінат"

третя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 09 квітня 2025 року у складі судді Попової В.О.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Роганський м`ясокомбінат", третя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів у розмірі 2 500 000,00 грн в порядку регресу.

07.04.2025 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення даного позову, в якій представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (, місцезнаходження: 61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151) в межах суми позову 2 500 000, 00 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських та інших фінансовокредитних установах, в тому числі, але не обмежуючись, на розрахунковому рахунку ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» в АТ «Східно-Український банк «Грант», МФО 351607, .

Заява мотивована тим, що відповідач по справі ТОВ ««ВП Роганський м`ясокомбінат», не виконує в добровільному порядку грошові зобов`язання, які виникли у нього перед Позивачем у зв`язку з поверненням Позивачеві належних йому грошових коштів, які останнім було передано АТ КБ «Приватбанк» в якості забезпечення виконання Відповідачем зобов`язань за Кредитним договір № HAVKLOK104263 від 16 вересня 2020 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та Відповідачем. Сума боргу Відповідача перед Позивачем на дату звернення з позовом до суду складає 2 500 000,00 грн. Крім цього заявник посилається на те, що станом на дату звернення з даною заявою, в провадженні судових органів України, перебуває низка судових справ про стягнення з ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» грошових коштів на загальну суму, що перевищує 4 000 000 грн. Крім того, поточна платоспроможність відповідача становить (мінус) 251 710,00 грн, а належні ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на праві власності об`єкти нерухомого майна передані останнім в іпотеку для забезпечення його зобов`язань за кредитними договорами, розмір яких також є значним. Викладене , на переконання заявника, свідчить що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення суду про задоволення позову про стягнення грошових коштів з відповідача буде неможливим.

Ухвалою Орджонікідзевського районний суд м. Харкова від 09 квітня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що представником позивача у заяві про вжиття заходів забезпечення позову не наведено фактичних обставин, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилалась на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали та просила її скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обсатвнам справи та наданим позивачем доказам. А саме, заявник надав суду докази фінансового стану Відповідача. Так, відповідно до інформаціі про звітність Відповідача за 2024 та показники фінансового стану підприємства, розміщену на веб ресурсі Опендатабот за адресою https://opendatabot.ua/c/34389679, чистий прибуток Відповідача за 2024 складає 797 000 грн., а поточна платоспроможність становить (мінус) 251 710,00 грн. Також заявник зазначав, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.07.2024 за No 387411207 вбачається, що належні ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на праві власності об`єкти нерухомого майна, передані останнім в іпотеку для забезпечення його зобов`язань за кредитними договорами, розмір яких також є значним. Відповідний витяг було додано до заяви про забезпечення позову. Отже, на переконання Заявника обставини, зазначені у поданій заяві, свідчать про ймовірну не можливість реального виконання ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" рішення суду, за умови його постановлення на користь Позивача, у спорі про стягнення грошових коштів в порядку регресу у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, про які просив Заявник. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Роганський м`ясокомбінат", третя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів у розмірі 2 500 000,00 грн в порядку регресу.

Позивач звертаючись із заявою про забезпечення позову посилався, що станом на дату звернення з даною заявою, в провадженні судових органів України, перебуває низка судових справ про стягнення з ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» грошових коштів на загальну суму, що перевищує 4 000 000 грн. Крім того, поточна платоспроможність відповідача становить (мінус) 251 710,00 грн, а належні ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на праві власності об`єкти нерухомого майна передані останнім в іпотеку для забезпечення його зобов`язань за кредитними договорами, розмір яких також є значним. Викладене , на переконання заявника, свідчить про ймовірну не можливість виконання ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" рішення суду, за умови його постановлення на користь Позивача, у спорі про стягнення грошових коштів в порядку регресу на користь ОСОБА_1 у випадку не вжиття заходів забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову було надано наступні докази: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованого 18.07.2024 року (а.с. 18-21), щодо відповідача (а.с.22-24).

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову урахував наведені положення норм процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.

У постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 9 10/7029/21 викладено висновок, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 не довів, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав, за захистом яких вона звернулась до суду із позовною заявою.

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову до відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 09 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19.08.2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

С.К.Шабельніков