ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2025 року м. Чернівці

справа № 713/2865/24

провадження №22-ц/822/648/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Височанської Н.К.

секретар Бугай В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Заяву обґрунтовано наступним. ОСОБА_2 є його матір`ю, яка хворіє, їй встановлено діагноз гострі поліморфні психотичні розлади з симптомами шизофренії, гострий психоз, що свідчить про стійкі психічні розлади внаслідок чого остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Він здійснює за мамою догляд, інших близьких осіб та родичів, які б могли здійснювати належний догляд, крім нього немає.

Просив визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 . Встановити опіку та призначити його опікуном.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 , - недієздатною.

Встановлено над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , - опіку і покладено обов`язки опікуна на Банилівську сільську раду Вижницького району Чернівецької області, як орган опіки та піклування до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством.

В задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України, визначено строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною два роки з моменту набрання ним законної сили.

Вирішено питання судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким його заяву задовольнити, призначити його опікуном недієздатної ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення суду в частині оскарження незаконним, з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в призначенні його опікуном, виходив з того, що він призваний на військову службу під час мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_1 , тому факт проходження ним військової служби унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна.

Однак, судом не було враховано, що слід виходити з права недієздатної особи на повагу до сімейного життя та сім`ю, усталених сімейних зв`язків осіб другого ступеня споріднення, пов`язаності їх побуту, емоційного зв`язку, сприйняття родинного кола, дійсних намірів опікуватися недієздатним членом сім`ї, враховуючи відсутність інших близьких родичів.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Суд не забезпечив реальний захист прав недієздатної ОСОБА_2 та безпідставно не врахував, що інших близьких родичів немає, а ОСОБА_1 здатний виконувати опікунські обов`язки відносно своєї матері.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Банилівська сільська рада, Вижницького району Чернівецької області подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовольнити та призначити ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2

ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому просить просить апеляційну скаргу задовольнити та призначити ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 21.01.1978 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3 від 17.02.1990 року.

З консультаційного висновку спеціаліста МЦ ТОВ «Сітімедальянс» від 17.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 встановлено діагноз гострі поліморфні психотичні розлади з симптомами шизофренії, гострий психоз.

З довідки про склад сім`ї виданої Коритненським старостинським округом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02-18/789 від 08.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки про склад сім`ї виданої Коритненським старостинським округом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02-18/787 від 11.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживає без реєстрації ОСОБА_2 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов виданого Коритненським старостинським округом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02-17/387 від 09.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , у власному будинку разом із мамою, ОСОБА_2 , яка потребує стороннього догляду, так як вона поводить себе неадекватно.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.08.2024 року по справі призначена судово-психіатрична експертиза.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №488 від 25.11.2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки психічного захворювання у формі судинної деменції з психотичними включеннями. За своїм психічним станом, в силу наявного у неї хронічного психічного захворювання, ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не оскаржується в частині задоволення заяви, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, тому для звільнення його від військового обов`язку необхідно мати легітимні підстави. В даному випадку сам факт проходження особи на час розгляду справи військової служби унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 15, ч. 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 1, 3 Конституції України передбачено, що Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

В силу ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до ст. 62, 63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Пунктом 3.1 вищевказаних Правил визначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення опікуном недієздатної матері ОСОБА_1 , залишив поза увагою те, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Водночас сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23.

З наявних у матеріалах даної справи доказів вбачається, що визнана судом недієздатна ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає з сином ОСОБА_1 в його будинку за адресою в АДРЕСА_1 , у його будинку.

Провівши обстеження умов проживання заявника, органом опіки та піклування встановлено, що саме заявник здійснював догляд та опікувався хворою мамою.

Колегією суддів встановлено, що єдиним родичем першого ступеня споріднення недієздатної ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 , з яким вона проживає та який здійснює за нею догляд.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції апелянт, він призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час його відсутності за його мамою доглядає сусідка.

Висновок суду першої інстанції про неможливість виконання ОСОБА_1 функцій опікуна через його перебування у складі Збройних Сил України є помилковим, оскільки згідно з п. п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії військового стану через сімейні обставини або інші поважні причини, зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного Суду у постанові від 27 лютого 2025 року у справі № 380/16966/24 виснував, що звільнення одного з військовослужбовців для забезпечення належного догляду за особою з інвалідністю I групи у цьому випадку є правомірним також з точки зору дотримання принципів соціальної справедливості та гарантій соціального захисту. Отже, відмова у призначенні сина опікуном хворої матері, за відсутності інших близьких родичів, спроможних реально забезпечити необхідний догляд особі в ситуації, що склалася, суперечить принципам: державних гарантій соціального захисту (ст. 46 Конституції України); недопущення перешкод у реалізації прав людини (ст. 21 Конституції України); пріоритетності прав осіб з інвалідністю на отримання належного догляду (Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).

Колегія суддів апеляційного суду, підсумовуючи наведене, враховуючи конкретні обставини справи, дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що відмовляючи у задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 , суд першої інстанції не врахував відсутність іншої особи, спроможної реально забезпечити необхідний догляд, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення даної вимоги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном та покладення обов`язку опікуна на Банилівську сільську раду Вижницького району Чернівецької області, як орган опіки та піклування до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 2 вересня 2025 року.

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк