Провадження №2/932/236/25
РІШЕННЯ

іменем України

11.08.2025 м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мельника В.С., представника відповідача Григоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із цією позовною заявою та в обґрунтування вимог зазначила, що її матір`ю є ОСОБА_2 , а вона є її єдиною донькою.

З літа 1987 року та до моменту своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мати мешкала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними також проживали її сини: ОСОБА_3 , 1986 року народження, та ОСОБА_4 , 1997 року народження.

Спільне проживання було обумовлене тим, що ОСОБА_2 була одинокою особою, бажала бути поруч з донькою та онуками, допомагала доглядати дітей, поки ті були маленькими, в наприкінці свого життя сама потребувала постійного догляду та допомоги від доньки. Вони з матір`ю вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вона доглядала ОСОБА_2 та забезпечувала її лікування, а після смерті організувала поховання та сплатила всі пов`язані з цим витрати.

19.12.1994 ОСОБА_2 внаслідок приватизації набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 , там було її зареєстроване місце проживання. Ця квартира здавалася в оренду.

Заповіту мати не залишила, спадкового договору не укладала, то ж позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері за законом.

Постановою нотаріуса від 28.09.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері через пропущення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а вважати спадщину прийнятою позивачем неможливо через те, що позивач та померла спадкодавець не були зареєстровані разом на день відкриття спадщини. Просила встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити факт прийняття нею спадщини.

ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мельник В.С. підтримали позовні вимоги та наполягали на їхньому задоволенні, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Згідно з наданим відповідачем відзивом позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту постійного проживання з ОСОБА_2 .

Стороною позивача у справі подавалися клопотання про витребування доказів та про виклик і допит свідків.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Справа розглядалася іншим складом суду та після її повторного автоматизованого розподілу ухвалою поточного складу суду від 29.04.2025 прийнята до провадження.

Ухвалою суду від 28.05.2025 закрите підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду на 21.07.2025. Розгляд справи відкладався на 11.08.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, місце її проживання з 08.10.1985 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Прізвище « ОСОБА_6 » набуто позивачем внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_7 15.08.1985, до укладення шлюбу вона йменувалася прізвищем « ОСОБА_8 » (а.с.14). 18.06.1996 шлюб розірвано (а.с.15).

18.06.1996 позивач уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.16). 24.09.2003 цей шлюб розірвано та позивачем відновлене прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.17).

Матір`ю позивача згідно зі свідоцтвом про народження є ОСОБА_2 (а.с.18).

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровську, її місце проживання з 08.11.1969 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Дніпрі (а.с.22).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №428 від 08.07.2019 смерть ОСОБА_2 настала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20). Саме за цією адресою ОСОБА_2 26.07.2018 укладено декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с.64), ця адреса зазначена в медичних документах ОСОБА_2 (а.с.66-69).

За життя 19.12.1994 ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 , 05.02.2002 та 07.09.2006 видала довіреності ОСОБА_1 на управління та розпорядження своїм майном, квартира здавалася в оренду, що підтверджене відповідними договорами (а.с.26-63).

24.07.2023 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куликовим С.В. за зверненням ОСОБА_1 заведено спадкову справу №6/2023 (номер у Спадковому реєстрі 70980444) (а.с.23).

Постановою нотаріуса від 28.09.2023 ОСОБА_1 відмовлене у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , що належала померлій ОСОБА_2 , через пропущення терміну на прийняття спадщини та відсутність реєстрації позивача за однією адресою з матір`ю на момент її смерті (а.с.24).

За відомостями спадкової справи свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не видавалися, заповіти від її імені не посвідчувалися, спадкові договори не укладалися, відомості про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні (а.с.159-175).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 окремо один від одного суду підтвердили, що ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_2 постійно мешкали разом в будинку ОСОБА_1 протягом багатьох років, спочатку ОСОБА_2 доглядала онуків, потім вже сама потребувала догляду. Померла вона також в будинку доньки. На пред`явлених представником позивача фотознімках з різних часів життя позивача ОСОБА_1 свідки впевнено вказали на ОСОБА_2 як на мати позивача, яка мешкала разом з нею тривалий час до самої смерті.

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною першою ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.п.1,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Зі змісту ст.315 ЦПК України вбачається, що судом розглядаються справи про встановлення факту, в тому числі проживання однією сім`єю. У випадку наявності спору про право такі факти встановлюються у позовному провадженні.

Як зазначено позивачем, встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на спадкування після смерті матері.

За змістом п.п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Факт того, що зареєстровані місця проживання позивача та її померлої матері не співпадають між собою, не є перешкодою для встановлення факту їхнього спільного проживання за вказаною позивачем адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Досліджені судом докази у своїй сукупності переконливо свідчать, що позивач постійно проживала зі своєю матір`ю по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин суд вважає вимогу про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а цей факт має юридичне значення для позивача, оскільки спрямований на реалізацію нею права на спадкування після смерті матері.

Разом з тим, вимога про встановлення факту прийняття позивачем спадщини не підлягає задоволенню, оскільки діючим законодавством України не вимагається встановлення цього факту для реалізації мети цього позову. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті саме по собі є підставою для реалізації права позивача на спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,258,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 75, код за ) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємцем ОСОБА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 20.08.2025.

Суддя: В.С. Салькова