У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

Справа №348/1952/25

22 серпня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про видачу судового наказу на стягнення аліментів на утримання дитини , -

встановив:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області звернулася представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просила видати судовий наказ про стягнення з матері ОСОБА_2 аліменти на його користь у розмірі частки заробітку (доходу) боржника до досягнення дитиною повноліття.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України (ст. 162 ЦПК України).

Згідно із ст..165 ЦПК подання заяви з порушенням правил підсудності є підставою для відмови у видачі судового наказу.

За відповіддю №1639288 від 05.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 не знайдено.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не значиться.

За відповіддю Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 , 30.04.1996 згідно реєстру територіальних громад зареєстрована за адресою: : АДРЕСА_1 , але фактично не проживає.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та доданими документами, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій та (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері чи батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків чи інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має право звернутися саме той із батьків чи інший законний представник, з яким проживає дитина. Лише ця особа, діючи в інтересах дитини, уповноважена ініціювати в суді провадження щодо видачі судового наказу на стягнення аліментів на її утримання.

Право на звернення до суду підтверджується відповідними документами: свідоцтвом про народження дитини, документами, що посвідчують особу заявника, та документом, який підтверджує фактичне проживання дитини разом із заявником.

Заявником до заяви не додано будь-якого доказу на підтвердження того, що неповнолітня дитина проживає разом з ним.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, в порушення наведених вимог чинного законодавства заявником ОСОБА_1 не надано доказу на підтвердження його права на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

За таких обставин необхідно відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Разом з тим, в порядку ст..43 ЦПК копія заяви із додатками, направлена боржнику поштою за адресою, яка не є її місцем реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу із зазначених підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.С.Солодовніков