Справа № 610/3748/24
провадження № 2-др/610/12/2025
26.08.2025 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Тімонової В.М.,
з участю секретаря судового засідання Черепахи А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо розподілу судових витрат по цивільній справі № 610/3748/24 (провадження № 2/610/314/2025) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
29.01.2025 по вказаній справі ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.
В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Представником Ільїнської А.О. у позовній заяві повідомлено суд, що докази на підтвердження понесених позивачкою судових витрат на правничу допомогу будуть надані не пізніше 5 днів з дня ухвалення рішення у справі.
28.02.2025 до суду від представника відповідача адвоката Стрельченка О.В. надійшли заперечення проти заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій вказав, що оскільки протягом судового розгляду від позивача та її представника усних та письмових заяв про надання часу для надання суду остаточної суми витрат на правничу допомогу та доказів на підтвердження цих витрат не надходило, а письмова заява про стягнення витрат на правничу допомогу надана суду з пропуском процесуального строку, тому на підставі абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу необхідно залишити без розгляду.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.02.2025 заяву представника позивача - адвоката Браславської Ольги Анатоліївни про стягнення витрат на правничу допомогу - залишено без розгляду.
Постановою Харківської апеляційного суду від 01.07.2025 ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 28 лютого 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
26.08.2025 представником відповідача адвокатом Стрельченко О.В. подано заперечення у яких просив залишити заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу без задоволення та зазначив, що включене до позовної заяви твердження «Повний та обґрунтований розрахунок судових витрат на правничу допомогу, документи на підтвердження сплачених судових витрат на правничу допомогу будуть надані не пізніше 5 днів з дня ухвалення рішення в цій справі.» не відповідає процесуальним нормам, які ЦПК України встановлює для заяви з процесуальних питань. Вказав, що викладена в такій формі заява є констатацією наміру позивача здійснити процесуальні дії після ухвалення судом рішення по суті справи. Власне позивач нічого не просить він ставить суд перед фактом що ним будуть здійснені певні процесуальні дії, незалежно від відношення суду до цього наміру. Зміст цієї заяви не містить обґрунтування поважності причин неподання позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач вже поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та доказів, що підтверджують розмір судових витрат на момент подання позовної заяви. На момент подання позовної заяви до суду позивачу та його представнику вже відомі витрати на підготовку позовної заяви, витрати на отримання доказів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, є договір про надання правничої допомоги як доказ в обґрунтування витрат на правничу допомогу. Позивач не надає жодного обґрунтування чому попередній розрахунок витрат на правничу допомогу та докази в його підтвердження не надаються суду отже немає підстав для задоволення такої заяви. Відповідно до частини 5 статті 83 ЦПК України У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Частиною 1 статті 246 ЦПК України встановлено, що обов`язковою умовою для вирішення судом питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті справи є поважність причин неможливості вчасно подати стороною докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів. Така позиція відповідає Правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 «Щодо правових наслідків відсутності обґрунтування поважних причин неподання стороною доказів на підтвердження розміру понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності» згідно якої «у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.» Оскільки позивачем не обґрунтована поважність причин неподання доказів на підтвердження судових витрат до закінчення судових дебатів, то заява про їх стягнення має бути залишена без задоволення.
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивачки адвоката Браславської О.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності її та позивачки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29.01.2025 у справі №610/3748/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності у нерухомому майні, яке є об`єктом спільної власності подружжя, а саме: на 1/2 частину в 7/15 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер :00:002:0132, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0819 га, кадастровий номер :00:002:0089, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки MERCEDES-BENZ VITO, державний номерний знак НОМЕР_1 , замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль в розмірі 111 100 (сто одинадцять тисяч сто) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4513,00 (чотири тисячі п`ятсот тринадцять) грн.

03.02.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн. Заперечень з приводу розміру та співмірності вказаної суми відповідачем до суду не подано.

Вирішуючи вимоги представника позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат становить 5640,50 грн сплаченого судового збору та 12 000 грн витрат на правничу допомогу.

Окрім того, в позові вона вказала, що повний і обґрунтований розрахунок витрат на правничу допомогу, а також документи, які підтверджують сплату відповідних витрат, буде подано до суду не пізніше ніж через 5 днів з дня ухвалення рішення у справі (а.с. 5).

29.01.2025 по вказаній справі ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

03.02.2025 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Браславської О.А. про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн., з детальним описом наданих послуг.

Суд зазначає, що представником Браславською О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 дотримано процесуальні вимоги щодо порядку та строків подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу для вирішення судом питання щодо їх стягнення з іншої сторони, так як такі докази були подані в межах визначеного нормами процесуального законодавства п`ятиденного строку з дати ухвалення рішення суду, про що було попередньо зроблено письмову заяву, викладену у позовній заяві, тобто до закінчення судових дебатів.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що представництво позивачки у суді здійснювала адвокат Браславська О.А. на підставі договору №83/2024 від 04.09.2024 про надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивачки до суду надано:

- Копію Ордеру на надання правничої допомоги від 04.09.2024;

- Копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1235 від 12.01.2009;

- Копію розрахунку суми судових витрат на правову допомогу від 02.02.2025;

- Копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 01/2025 від 02.02.2025 про прийняття від ОСОБА_1 адвокатом Браславською О.А. 11000 грн. оплати за професійну правничу допомогу, в призначенні платежу зазначено: «договір № 83/2024 від 04.09.2024».

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, той факт, що судом повністю задоволено позовні вимоги та приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 11000 грн. і ця сума відповідає критеріям співрозмірності та розумності.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення вказаних судових витрат з відповідача саме у розмірі 11000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 01 вересня 2025 року.

Суддя В.М. Тімонова