Справа № 185/5400/24
Провадження № 2/185/429/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., представника позивача адвоката Припіченка В.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спадковому майні та виділення її в натурі, суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якій просив суд:

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме: приміщення 1-8, пл. 9,8 кв.м., прим.1-10, пл. 12,0 кв.м., прим. 1-11 пл 2,9 кв.м., прим 1-13 пл. 13.3 кв.м., загальною площею 38,0 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 ; гараж «Ж» 1/3 частину трубчатого колодязя «1», 1/3 частину воріт з хвірткою «4, № 6», 1/3 частину огорожі «2,3,5» з правої сторони червоної лінії по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати позивача за власний рахунок та матеріали закласти прохід з приміщення 1-10до приміщення 1-9, з приміщення 1-8 до 1-5, з приміщення 1-11 до 1-9 зробити дверний отвір з приміщення 1-11 до 1-10, з 1-10 до 1-9 житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- 0, 0833 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд кадастровий № :04:001:0014 за обозначенням на кадастровому плані від А до Б 5,62 м, від Г до В 11.02 м., від А до Г 71,57 м., від Б до В 71,57 м. з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 ;

- 0, 2961 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарського господарства кадастровий № :04:001:0015 за обозначення на кадастровому плані від Адо Б -11,02 м., від Г до В 9,91 м. від А до Г - 93, 17 м., від Б до В 93, 17 м. з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 ;

- стягнути на користь позивача частку вартості спадкового автомобіля ОСОБА_5 , з ОСОБА_2 в розмірі 19 914 грн.; - стягнути на користь позивача частку вартості спадкового автомобіля ОСОБА_5 , з ОСОБА_3 в розмірі 29 872 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач та відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_4 . Після смерті останнього залишилося спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_2 земельні ділянки за цією ж адресою та автомобіль ОСОБА_5 . Позивач є спадкоємцем 1/3 частки жилого будинку та земельних ділянок, а відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем 2/3 частин житлового будинку на земельних ділянок. Раніше спадкоємець ОСОБА_6 відмовилася від належної їй частини спадкового майна на користь ОСОБА_2 08.12.2023 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок та земельні ділянки. За висновком судово-будівельної експертизи можливо виділити позивачу та визнати за ним право власності за варіантом № 1.

В ході розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив :

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 1/3 частку домоволодіння та господарчих споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 ; трубчатий колодязь «1», ворота з хвірткою «4, № 6», огорожу «2,3,5»; гараж «Ж»;

- на 1/3 частку земельної ділянки площею 0, 0833 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, кадастровий номер :04:001:0014, що складає 1/3 частки земельної ділянки позивача площею 0,0833 га.; на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2961 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0015, по АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частки земельної ділянки позивача площею 0,0987 га;

- виділити в натурі зі спільної часткової власності та визнати право власності за позивачем на приміщення 1-8, пл.9,8 кв.м.; прим. 1-10, пл. 12,0 кв.м.; прим. 1-11, пл. 2,9 кв.м.; прим. 1-13, пл. 13,30 кв.м., загальною площею 38,0 кв.м.; гараж «Ж»; 1/3 частину трубчатого колодязя «1»; 1/3 частку воріт з хвірткою «4, № 6»; 1/3 частку огорожі «2,3,5» з правої сторони червоної лінії, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати позивача за власний рахунок та матеріали закласти прохід з приміщення 1-10 до приміщення 1-9,з приміщення 1-8 до 1-5,з приміщення 1-11 до 1-9; зробити дверний отвір з приміщення 1-11 до 1-10,3 1-10 до 1-8 житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- виділити в натурі зі спільної часткової власності та визнати право власності за позивачем земельну ділянку площею 0,0833 га. за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, кадастровий номер :04:001:0014, від А до Б - 5,62 м., від Г до 8-11,02 м., від А до Г-71,57 м., від 5 до В-71,57 м., з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 ;

- виділити в натурі зі спільної часткової власності та визнати право власності за позивачем земельну ділянку площею 0,0987 га. за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0015, від А до 5-11,02 м., від Г до В-9,91м., від А до Г-93,17 м., від 5 до В - 93,17 м., з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 ; - припинити право власності у спільній частковій власності позивача на: приміщення 1-8, пл. 9,8 кв.м.; прим. 1-10, пл. 12,0 кв.м.; прим. 1-11, пл. 2,9 кв.м.; прим. 1-13, пл. 13,30 кв.м., загальною площею 38,0 кв.м.; 1/3 частину трубчатого колодязя «1»; 1/3 частину воріт з хвірткою «4, №6»; 1/3 частку огорожі «2,3,5», які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності у спільній частковій власності позивача на 0,0833 га, земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, кадастровий номер :04:001:0014 за позначенням на кадастровому плані від А до Б-5,62 м., від Г до В-11,02 м., від А до Г-71,57 м., від 5 до В - 71,57 м. з правої сторони червоної лінії, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності у спільній частковій власності позивача на земельну ділянку площею 0,0987 га. за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0015, за позначенням на кадастровому плані від А до Б-11,2 м., від Г до В-9,91 м., від А до Г-93,17 м., від 5 до В-93,17 м. з правої сторони червоної лінії по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 07.06.2024 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.09.2024 року за клопотання представника позивача витребувані докази.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні в порядку спадкування та виділення частки майна в натурі, стягнення матеріальної компенсації у спільній частковій власності на майно, в частині: стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки вартості спадкового автомобіля Niccan Note випуску 2007 року номер НОМЕР_1 в розмірі 19 914, 00 грн.; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частки вартості спадкового автомобіля Niccan Note випуску 2007 року номер НОМЕР_1 в розмірі 29 872, 00 грн. залишено без розгляду.

Представник позивача адвокат Припіченко В.Ф. в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, про причину неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює у справі заочне рішення суду.

Вислухав представника позивача, з`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Павлоградським міськрайонним судом 18.06.2014 року ухвалено рішення по справі № 429/8110/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та виділення частини будинку в натурі.

Даним рішенням суду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та виділення частини будинку в натурі задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля Nissan Note, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину автомобіля Nissan Note, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину автомобіля Nissan Note, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5174, 30 грн. відшкодування оплати за автомобіль.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2587,15 грн. відшкодування оплати за автомобіль.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.06.2014 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1990 року до 01.01.2004 року. Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_3 без шлюбу у період з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_6 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування та виділення частини будинку в натурі скасовано частково в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 429/8110/12 від 27.06.2014 року скасовано частково в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1990 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнання домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період часу з 1990 року до 01 січня 2004 року, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , визнання майна домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_6 про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування та виділення частини будинку в натурі відмовлено.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2014 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину автомобіля Nissan Note, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину автомобіля Nissan Note, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину автомобіля Nissan Note, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 174, 30 грн. відшкодування оплати за автомобіль, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 587, 15 грн. відшкодування оплати за автомобіль - залишено без змін.

Додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.06.2014 року в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без шлюбу у період з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та в частині вирішення питання щодо судових витрат по справі - залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 18.06.2014 року було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 , яка проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та діти померлого: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовилася на користь ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05.05.1992 року ОСОБА_4 на праві власності належало 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_3 .

У зв`язку з підробкою шахтами частини території с. Вербки Павлоградського району на ім`я ОСОБА_4 було виділено житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 19 лютого 2003 року №75-р-03 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», за ОСОБА_4 було оформлено право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного розпорядження Павлоградською райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.02.2003 року.

Відповідно довідки КП «Павлоградське МБТІ» № 13601 від 26.11.2012 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.02.2003 року Павлоградською райдержадміністрацією.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 180019 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0, 2961 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № :04:001:0015, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 180020 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № :04:001:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд у рішенні від 27.11.2014 року скасовуючи рішення Павлоградського міськрайонного суду від 18.06.2014 року в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , дійшов висновку що ніхто зі вказаних осіб свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не отримував, та не отримували ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з чим вказані позовні вимоги є передчасними, у зв`язку з чим рішення в цій частині було скасовано.

08.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 на належну йому частку на житловий будинок АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки розташовані за тією ж адресою площею 0, 2500 га № :04:001:0014, та площею 0,2961 га кадастровий номер № :04:001:0015.

Постановою державного нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дутчак Ю.С. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Як зазначає позивач у позові та пояснив представник позивача в судовому засіданні, позивач не має можливості надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у зв`язку з чим позбавлений можливості отримати спадщину.

Відповідно до встановлених в ході розгляду справи обставин позивач є спадкоємцем після смерті батька: 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ; 1/3 частини земельної ділянки площею 0, 2500 га № :04:001:0014 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 ; 1/3 частини земельної ділянки площею 0, 2961 га № :04:001:0015 для ведення особистого селянського господарства за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже судом встановлено що спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки розташовані за тією ж адресою.

Позивач, який є сином спадкодавця та є спадкоємцем спадкового майна, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину спадкового майна. 2/3 частини спадкового майна належать відповідачу ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі він не може, при цьому є спадкоємцем першої черги за законом.

Таким чином, постанова державного нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 08.12.2023 року про відмову видати позивачу свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, перешкоджає позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності на частину успадкованого майна, що відповідає приписам ст. 16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за нею права власності на майно.

Ст. 120 ЗК України та ст. 1225 ЦК України, до особи (спадкоємців), яка набула права власності на житловий будинок, споруду переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені і яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом, а не на всю земельну ділянку, що належала попередньому власнику (спадкодавцеві).

Отже позовні вимоги позивача щодо визнання за ним в порядку спадкування після смерті батька, права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 2500 га № :04:001:0014 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 ; 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 2961 га № :04:001:0015 для ведення особистого селянського господарства за адресою : АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виділення позивачу в натурі із спільної часткової власності і визнання за ним права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями із зобов`язанням його здійснити переобладнання житлового будинку з припиненням права спільної часткової власності, суд прийшов до наступного.

В ході розгляду цивільної справи № 429/8110/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та виділення частини будинку в натурі, судом були призначена та проведена судова будівельна технічна експертиза.

У висновку експерта № 37 від 12.12.2013 року експерт : визначив ринкову вартість житлового будинку АДРЕСА_1 ; вказав на можливість поділу даного домоволодіння у співвідношенні 1/3 та 2/3 частки; визначив варіанти поділу з незначним відступом від ідеальних часток та розрахував компенсацію перерозподілу часток.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом та заявляючи вимоги про виділ частки в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами посилається на варіант І вказаний експертом.

Відповідно до варіанту І (з незначним відступом від частки), розподілу підлягають будівля та споруди на суму 187 951 грн. на 1/3 частку співвласнику належить 62 650 грн., на 2/3 частки співвласнику належить 125 301 грн.

Першому співвласникові на 1/3 частку домоволодіння, згідно плату можливо виділити в житловому будинку, літ, «А-1Ж»: прим. 1-8, пл. 9,8 кв.м.; прим. 1-10, пл. 12,0 кв.м.; прим. 1-11, пл. 2,9 кв.м. Всього 24,7 кв.м. вартістю 32 121 грн.

Сіни, літ. «а1», прим. 1-13, пл. 13,3 кв.м., вартістю 11 267 грн

Всього в будинку з прибудовами виділити 38, 0 кв.м. вартістю 43 388 грн.

Ганок, вартістю 11 грн.; літню кухню, літ «Б», вартістю 8 925 грн.; сарай літ. «В», варітсю 518 грн; погріб, літ. «пдБ», вартістю 6 261 грн. ; гараж «Ж»; 1/3 частину трубчатого колодязя «1» вартістю 1 691 грн.; 1/3 частину металевих воріт з хвірткою «4, № 6» вартістю 433 грн.; 1/3 частку огорожі «2,3,5» вартістю 1050 грн.

Вартість 1/3 частки, що виділяється першому співвласнику, складає 62 377. Частка першого співвласника менша на 272 грн.

Другому співвласникові, на 2/3 частки домоволодіння, згідно плану, виділити в житловому будинку, літ «А-1Ж» : прим, 1-2, площею 6,7 кв.м., прим. 1-3, площею 3,8 кв.м, примі1-4, площ. 9,9 кв.м., прим. 1-9 площею 4,8 кв.м., прим. 1-12, площею 20,5 кв.м.

Всього 54, 1 кв. м. вартістю 70 354 грн.

Сіни, літ. «а» прим. 1-1, площею 8,9 кв.м, вартістю 9 262 грн.

Всього в будинку з прибудовами виділити 63. 0 кв.м. варітсю 79 616 грн.

Погріб, літ. «пдА», вартістю 3853 грн.; сарай літ. «Б» вартістю 10 493 грн.; вбиральню літ. «Г» вартістю 1 465 грн; сарай літ. «Д», вартістю 597 грн.; сарай, літ. «Е» вартістю 597 грн; гараж, «літ. «Ж» вартістю 22 607грн; 2/3 часини трубчастого колодязя, літ «№1», вартістю 3382 грн.; 2/3 частини металевих воріт з хвірткою, літ. «№ 4,6», вартістю 865 грн., 2/3 частини огорожі, літ «№ 2, 3, 5» вартістю 2 099 грн.

Вартість 2/3 частин, що виділяється другому співвласнику складає 125 574 грн. Частка другого співвласника н а 272 грн. більша.

Для здійснення даного варіанту ізольованого прядку користування житловим будинком необхідно:

1. із прим. 1-8 закласти дверний отвір в прим. 1-5

2. із прим. 1-10 закласти дверний отвір в прим. 1-9.

3. із прим. 1-1- влаштувати дверні отвори в прим. 1-8 та прим. 1-11.

4. в прим. 1-11 закласти вхід з правої сторони червоної лінії, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

5. в сінях, літ. «а1», в прим. 1-13 влаштувати перегородку, розділивши на два приміщення: площею 5,3 кв.м (2,13 мх2,5м) та площею 8,0 кв.м. (2,13 м х 3,76 м)

6. Частину приміщення 1-13, площею 8,0 кв.м переобладнати в приміщення кухні.

Натомість позивач звертаючись з позовною вимогою про виділ в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та визнання за ним права власності на ці об`єкти, просить виділити йому : прим. 1-8, пл.9,8 кв.м.; прим. 1-10, пл. 12,0 кв.м.; прим. 1-11, пл. 2,9 кв.м.; прим. 1-13, пл. 13,30 кв.м., загальною площею 38,0 кв.м.; гараж «Ж»; 1/3 частину трубчатого колодязя «1»; 1/3 частку воріт з хвірткою «4, № 6»; 1/3 частку огорожі «2,3,5» з правої сторони червоної лінії, які розташовані по АДРЕСА_1 та зобов`язати позивача за власний рахунок та матеріали закласти прохід з приміщення 1-10 до приміщення 1-9,з приміщення 1-8 до 1-5,з приміщення 1-11 до 1-9; зробити дверний отвір з приміщення 1-11 до 1-10,3 1-10 до 1-8 житлового будинку АДРЕСА_1 .

При цьому не просить виділити вказані експертом у варіанті поділу : сіни, літ. «а1», прим. 1-13, пл. 13,3 кв.м., вартістю 11 267 грн., ганок, вартістю 11 грн.; літню кухню, літ «Б», вартістю 8 925 грн.; сарай літ. «В», вартістю 518 грн; погріб, літ. «пдБ», вартістю 6 261 грн.

Крім того, позивач самостійно визначив дії та об`єкти які просить суд зобов`язати його за власний рахунок та матеріали здійснити: закласти прохід з приміщення 1-10 до приміщення 1-9,з приміщення 1-8 до 1-5, з приміщення 1-11 до 1-9; зробити дверний отвір з приміщення 1-11 до 1-10,3 1-10 до 1-8 житлового будинку АДРЕСА_1 . При цьому дії які необхідно здійснити позивачу для ізольованого порядку користування житловим будинок не відповідають вказаним експертом у експертизі, а саме: 1. із прим. 1-8 закласти дверний отвір в прим. 1-5.

2. із прим. 1-10 закласти дверний отвір в прим. 1-9.

3. із прим. 1-1- влаштувати дверні отвори в прим. 1-8 та прим. 1-11.

4. в прим. 1-11 закласти вхід з правої сторони червоної лінії, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

5. в сінях, літ. «а1», в прим. 1-13 влаштувати перегородку, розділивши на два приміщення: площею 5,3 кв.м (2,13 м х 2,5 м) та площею 8,0 кв.м. (2,13 м х 3,76 м)

6. Частину приміщення 1-13, площею 8,0 кв.м переобладнати в приміщення кухні.

Крім того, позивач просить виділити йому в натурі та визнати право власності в тому числі і на гараж, літ. «Ж» вартістю 22 607 грн., що відповідно до висновку експерта пропонується для виділення другому співвласнику, тобто відповідачу.

За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 року (з наступними змінами і доповненнями - при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Експертом ОСОБА_8 у висновку № 37 будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 429/8110/12 зроблено висновок про можливість поділу спірного житлового будинку, надвірних будівель та споруд з незначним відступом від ідеальної частки та запропоновані два варіанти поділу.

При цьому позивач на свій власний розсуд, без врахування висновку експерта який сам же надав до суду та на який посилається, визначив об`єкти які би він бажав щоб йому виділили в натурі на визнали за ними право власності та дії, які йому необхідно здійснити для ізольованого користування будинком. Більш того, позивач самостійно визначив об`єкт який просить виділити в натурі, який висновком експерта пропонується іншому співвласнику.

Клопотання про проведення по даній справі судово-будівельної експертизи для визначення можливості поділу спірного будинку відповідного до запропонованого позивачем варіанту представником позивача не заявлено.

Отже суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо виділу йому у власність в натурі частини житлового будинку, надвірних будівель та споруд з зобов`язанням вчинити дії щодо переобладнання, визнання за ним права власності на вказане майно та припинення права спільної часткової власності задоволенню не підлягають у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Щодо позовних вимог позивача про виділ йому в натурі 1/3 частини земельних ділянок а саме: кадастровий номер № :04:001:0014 від А до Б - 5,62 м., від Г до 8-11,02 м., від А до Г-71,57 м., від 5 до В-71,57 м., з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 ; № :04:001:0015 від А до 5-11,02 м., від Г до В-9,91м., від А до Г-93,17 м., від 5 до В - 93,17 м., з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 припинивши право спільної часткової власності на вказані частини, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 ст. 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Отже, при вирішенні спору про виділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого виділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту виділу. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядку користування земельною ділянкою, то суд здійснює виділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаних позовних вимог, ні у позові ні в судовому засіданні представником позивача не обґрунтовано запропонований варіант поділу земельної ділянки та виділ позивачу в натурі 1/3 частини земельних ділянок а саме: кадастровий номер № :04:001:0014 від А до Б - 5,62 м., від Г до 8-11,02 м., від А до Г-71,57 м., від 5 до В-71,57 м., з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 ; № :04:001:0015 від А до 5-11,02 м., від Г до В-9,91м., від А до Г-93,17 м., від 5 до В - 93,17 м., з правої сторони від червоної лінії по АДРЕСА_1 .

Клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи для визначення варіантів виділу в натурі частини земельної ділянки представником позивача не заявлено.

Таким чином позовні вимоги про виділ в натурі частини земельних ділянок з припиненням права спільної часткової власності задоволенню не підлягають у зв`язку не обґрунтованістю та недоведеністю.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спадковому майні та виділення її в натурі - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частину:

- житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки 0,2500 га кадастровий номер № :04:001:0014 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки 0,2961 га кадастровий номер № :04:001:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя С. Г. Юдіна