Провадження № 22-ц/801/1899/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокуСправа № 127/33219/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Войтка Ю. Б., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) справу № 127/33219/24 за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності приватного виконавця неправомірними та зобов`язання скасувати арешт,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської Аліни Леонідівни, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 8.07.2025, постановлену у складі судді Ан О.В. у приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

23.06.2025 ОСОБА_1 (боржник у виконавчому проваджені № АСВП: 78376308) звернувся до суду зі скаргою (вх № 55012) на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А.Л., в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А.Л. в частині незняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № АСВП: 78376308, що містяться на рахунку скаржника, відкритому у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 30035, , № НОМЕР_1 в UAH;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанську А.Л. скасувати арешт коштів скаржника, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк» (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Алмазова, 4а, МФО 30035, ), накладені постановою про арешт коштів боржника від 16.06.2025 у виконавчому провадженні № АСВП: 78376308.

Підставами скарги зазначені ті обставини, що приватний виконавець відмовила у знятті арешту, накладеного нею у ході виконання рішення суду у справі № 127/3321/24 від 11.03.2025, з карткового рахунку ОСОБА_1 , не зважаючи на подану ним про це заяву та приєднану до заяви довідку Банку про те, що даний рахунок є зарплатним.

Ухвалою Вінницького міського суду від 8.07.2025 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А.Л. в частині не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № АСВП: 78376308, що містяться на рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 в UАН. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанську А.Л. скасувати арешт коштів скаржника, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк» накладені постановою про арешт коштів боржника від 16.06.2025 у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представником приватного виконавця Думанської А.Л. адвокатом Савицькою С.В. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не вирішено питання про прийняття скарги до розгляду та не постановлено ухвалу про прийняття скарги до розгляду, що прямо передбачено частиною шостою статті 448 ЦПК України; скарга ОСОБА_1 не містить всі відомостей, визначених частиною третьою статті 448 ЦПК України (ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження), відтак суд першої інстанції мав повернути скаргу заявнику без розгляду; судом першої інстанції не було враховано, що чинне законодавство не містить визначення «зарплатного рахунку» як особливо захищеного рахунку, а тому для зняття приватним виконавцем арешту з рахунку самої довідки Банку було недостатньо; необхідно було також встановити цільове призначення коштів, які містяться на ньому. Після з`ясування даної обставини, приватним виконавцем 10.07.2025 винесено постанову про зняття арешту з коштів.

1.08.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 9625) на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу я суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

25.08.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 9625) ОСОБА_1 про розгляд у його відсутності.

У судовому засіданні представник приватного виконавця адвокат Савицька С.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій також просив апеляційне провадження на скаргу закрити, у позовних вимогах відмовити та розглядати скаргу у його відсутність.

Колегія суддів відмовляючи у задоволенні заяви (вх № 9625 від 25.08.2025) ОСОБА_1 в частині закриття апеляційного провадження враховує, що вимоги ст. 362 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав для закриття апеляційного провадження. Заява ОСОБА_1 не містить жодної із цих підстав. Підстав для застосування вимог ст. 377 ЦПК України колегія суддів не вбачає, оскільки підстав, визначених ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у справі заявником також не зазначено. ОСОБА_1 не подано заяву про відмову від скарги, натомість у відзиві на апеляційну скаргу він висловив свою думку та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника приватного виконавця, переглянувши справу за наявними в ній доказами, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша, четверта статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статей 263, 451 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Рішенням Вінницького міського суду від 11.03.2025 позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договорами № 1982295 від 18.06.2021, №4060041 від 26.04.2021, №1978867 від 25.03.2021 у розмірі 15650 гривень, а також 755 грн 97 коп судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі рішення суду видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

16.06.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А.Л. відкрито виконавче провадження № 78376308. В рамках вказаного провадження винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника від 16.06.2025 та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.06.2025 /а. с. 5-7/.

18.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця зі заявою про зняття арешту з банківського рахунку. Заява мотивована тим, що вказаний картковий рахунок є зарплатним, тому накладення на нього арешту є неправомірним. Додатком до заяви зазначена довідка про відкриття карткового рахунку /а. с. 43 зворот/

Згідно довідки виданої АТ «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 відкрито зарплатний картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 в UАН , та до вказаного рахунку випущено платіжну картку Visa Gold АТВ термін дії до 07/28 /а. с. 44/.

21.06.2025 приватний виконавець надала відповідь ОСОБА_1 на його заяву про зняття арешту, в якому повідомила, що при накладенні арешту банк має право відмовити в накладені арешту. Роз`яснено, що банк, який виконує відповідну постанову може та повинен визнати статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі, якщо кошти знаходяться на рахунку на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів та повернути постанову без виконання. Оскільки банком не надано статусу рахунку то відповідно арешт не підлягає зняттю.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення скарги зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А.Л., ОСОБА_1 просив: визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А.Л. в частині незняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № АСВП: 78376308, що містяться на рахунку скаржника, відкритому у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 30035, , № НОМЕР_1 в UAH; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанську А.Л. скасувати арешт коштів скаржника, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк» (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Алмазова, 4а, МФО 30035, ), накладені постановою про арешт коштів боржника від 16.06.2025 у виконавчому провадженні № АСВП: 78376308.

Фактичними підставами скарги ОСОБА_1 зазначив те, що 18.06.2025 скаржником було подано до приватного виконавця заяву про скасування арешту із зарплатного карткового рахунку та надано довідку, видану АТ «Райффайзен Банк», про те, що ОСОБА_1 відкрито зарплатний картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 в UАН , та до вказаного рахунку випущено платіжну картку Visa Gold АТВ термін дії до 07/28. Однак, приватний виконавець до на час звернення до суду зі скаргою арешт із заробітного карткового рахунку не скасував; скаржник здійснює догляд за батьками-інвалідами, що підтверджується обставинами справи № 127/3321/24, працює та отримує заробітну плату, однак внаслідок дій виконавця позбавлений засобів існування та надання допомоги та догляду за батьками інвалідами.

Правовою підставою скарги зазначено положення частини другої статті 48, пункт 1 частини четвертої статті 59, Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанською А.Л. від 16.06.2025 у ВП № 78376308 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 18350,56 грн /а. с. 5/.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанською А.Л. від 19.06.2025 у ВП № 78376308 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі представником приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанською А.Л. адвокатом Савицької С.В. зазначається про те, що 8.07.2025 АТ «Райффайзен Банк» надано виписку на запит приватного виконавця від 3.07.2025 № 78376306 про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 за період з 1.04.2025 по 3.07.2025 /а. с. 69-72/, а 10.07.2025 приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту коштів з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк», що належить боржнику ОСОБА_1 /а. с. 62 зворотна сторона/.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За змістом абзацу 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Арешт коштів боржника може накладатися на будь-які рахунки, за винятком коштів, щодо яких накладення арешту заборонено законом (наприклад, рахунки із спеціальним режимом використання, соціальні виплати, зарплатні кошти тощо). Банк зобов`язаний перевірити статус коштів на рахунку боржника та у разі виявлення коштів, на які накладення арешту заборонено, повідомити виконавця і повернути постанову без виконання. Виконавець може самостійно зняти арешт з рахунку, якщо отримає документальне підтвердження, що кошти мають спеціальний режим або їх арешт заборонений законом (див. постанову Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 127/16144/24.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20.

Таким чином, оскільки саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути таку постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19.

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20.

Отже, звернення стягнення та накладення арешту на заробітну плату понад встановлені Законом розміри заборонено, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII, зокрема й на підставі повідомлення боржника.

Залишення в силі арешту на кошти, які складають заробітну плату, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником будь-яких коштів заробітної плати як єдиного джерела доходів та порушує його конституційне право на отримання винагороди за працю (див. постанову Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 444/2503/17).

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про те, що скаржником було надано приватному виконавцю довідку від АТ «Райффайзен Банк» про те, що йому відкрито зарплатний картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 , також зазначено, що до вказаного рахунку випущено платіжну картку Visa Gold АТВ № НОМЕР_2 , тому відповідно приватний виконавець був повідомлений про вид карткового рахунку, та те, що він зарплатний, відтак приватним виконавцем мало бути знято арешт з вказаного карткового рахунку.

Державний виконавець у порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII питання про зняття арешту з грошових коштів не вирішив, а суд першої інстанції перевіриш існування підстав для застосування частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII, яка встановлює випадки, коли не може бути накладений арешт на кошти, що перебувають на рахунках боржника, дійшов законного висновку про задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не постановлено ухвалу про прийняття скарги до розгляду, що прямо передбачено частиною шостою статті 448 ЦПК України; скарга ОСОБА_1 не містить всі відомостей, визначених частиною третьою статті 448 ЦПК України (ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження), відтак суд першої інстанції мав повернути скаргу заявнику без розгляду; апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначені обставини не є достатньою підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки при вирішенні скарги по суті судом першої інстанції скаргу вирішено правильно з додержанням вимог закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу витрат по судовому збору.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у справах цієї категорії судовий збір не справляється відповідно до пункту 19 частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», тому підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської Аліни Леонідівни, відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 8.07.2025 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Ю. Б. Войтко

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 1.09.2025.