Провадження № 2/202/3310/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

26 серпня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2018 року по 09 вересня 2024 року в розмірі 189 376 грн. 45 коп.

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 березня 2025 року позов ОСОБА_1 був задоволений.

У квітні 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про перегляд цього заочного рішення.

Ухвалою суду від 21 травня 2025 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено та заочне рішення від 03 березня 2025 року скасовано.

Справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17 червня 2025 року.

В судове засідання 17 червня 2025 року відповідач не з`явився.

Після завершення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

В подальшому судовий розгляд судом був поновлений для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому установлено, що 24 червня 2025 року відповідачем через систему «Електронний суд» був поданий відзив на позов.

Розглядаючи можливість прийняття цього відзиву, суд ураховує, що згідно з п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язанні виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 7 статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Крім того, частиною 3 ст. 83 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, неподані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною першою ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 126 ЦПК України).

Відповідно до частини 1-4 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Отже, у разі подання відзиву на позовну заяву поза межами строку встановленого судом для його подання, такий відзив не приймається судом та залишається без розгляду.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом подання відзиву здійснюється після відкриття провадження у справі та до першого засідання.

Главою 11 розділу ІІІ ЦПК України, яка регулює порядок перегляду заочного рішення, не передбачено встановлення судом строку для подання відзиву на позов. Навпаки визначено, що в заяві про перегляд заочного рішення відповідач має зазначити причини неподання відзиву та докази, якими обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, додавши докази, на які посилається.

Тобто перегляд заочного рішення відбуватися в межах доводів, викладених у заяві відповідача, та з урахуванням доданих ним до такої заяви доказів, які не були з поважних причин подані під час розгляду справи та винесення заочного рішення.

Суд бере до уваги, що в даному випадку провадження у справі було відкрито 15 жовтня 2024 року.

В ухвалі про відкриття провадження судом було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також роз`яснено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

03 березня 2025 року судом було ухвалено у справі заочне рішення, яке за заявою відповідача ухвалою суду від 21 травня 2025 року скасовано та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 17 червня 2025 року.

Натомість цього відзив на позов поданий відповідачем через систему «Електронний суд» 24.06.2025. Тобто після спливу встановленого процесуального строку на його подання.

Протягом розгляду справи відповідач із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання відзиву не звертався.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.02.2019 № 922/1161/18, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення.

Отже, з урахуванням положень статті 126 ЦПК України закінчення встановленого процесуального строку є підставою для залишення судом поданих документів без розгляду.

Оскільки відзив на позов поданий ОСОБА_2 після закінчення встановленого строку такий відзив необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 126, 259-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відзив відповідача ОСОБА_2 на позов ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія Марченко