КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/2780/25 Головуючий у суді І інстанції Мальцев Д.О.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

26 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Стрім» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Стрім» про визнання односторонньої зміни умов договору недійсною,

в с т а н о в и в:

24 червня 2025 року безпосередньо до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ТОВ «Київ Стрім» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року, яким позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 липня 2025 року клопотання відповідача задоволено та поновлено йому строк на апеляційне оскарження рішення суду, втім апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Копія цієї ухвали була доставлена до електронного кабінету користувача ЄСІТС - представника ТОВ «Київ Стрім», який подав апеляційну скаргу, 03 липня 2025 року, про що свідчить звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

30 липня 2025 року до апеляційного суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява представника ТОВ «Київ Стрім» - адвоката Скрипченка Є.І. про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій також порушено клопотання про поновлення строку на відповідних усунення недоліків.

Клопотання мотивоване тим, що ухвала Київського апеляційного суду від 03 липня 2025 року не надходила на адресу скаржника, тоді як його представник - адвокат Скрипченко Є.І. ознайомився з ухвалою в підсистемі «Електронний суд» 29 липня 2025 року.

Відзначає, що надходження і опрацювання процесуальних документів в підсистемі «Електронний суд» ускладнено у зв`язку з тим, що ця система протягом останнього місяця не працює належним чином, що ускладнює роботу з електронним кабінетом.

Дослідивши матеріали апеляційного провадження та обґрунтування клопотання про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні цього клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із вимогами частин першої, третьої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в процесуальних відносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Ураховуючи вимоги частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала Київського апеляційного суду від 03 липня 2025 року була доставлена до електронного кабінету користувача ЄСІТС - представника ТОВ «Київ Стрім» Скрипченка Є.І. 03 липня 2025 року о 18:50 год, про що свідчить звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Тобто, ТОВ «Київ Стрім» вважається таким, що фактично отримало копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху саме 04 липня 2025 року.

Проте, із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги та клопотанням про поновлення строку на подання цієї заяви відповідач через свого представника - адвоката Скрипченка Є.І. звернувся лише 30 липня 2025 року.

Посилання скаржника на перебої підсистеми «Електронний суд» апеляційний суд визнає необґрунтованим, оскільки, як вбачається із сайту «Судова Влада» розділу новини ДП «Інформаційні судові системи», наявна інформація про тимчасові технічні роботи та/або перебої в роботі підсистеми «Електронний суд» лише 12, 13 і 14 липня 2025 року.

Отже, при належній турботливості, обачності та заінтересованості в апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції товариство та/або його представник (-и) мали можливість подати заяву про усунення недоліків апеляційної скарги в десятиденний строк, зокрема, у ті дні, коли у підсистемі«Електронний суд» взагалі не було жодних технічних збоїв.

Крім того, колегія суддів також враховує, що звернення із заявою про усунення недоліків в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису, є лише одним із способів реалізацією процесуальних права та виконання процесуальних обов`язків, який не виключає альтернативні способи звернення до суду апеляційної інстанції, зокрема, в письмовій формі засобами поштового зв`язку.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

В клопотанні про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало відповідачу реалізувати право на усунення недоліків протягом встановленого десятиденного строку, а вищевказані посилання на перебої в роботі сервісу «Електронний суд» є необґрунтованими підставами для поновлення такого строку та свідчать про невиправдане зволікання стороною відповідача з виконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення відповідачу строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до частини сьомої статті 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням вищенаведеного, оскільки протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху її вимоги відповідачем не виконанні, недоліки апеляційної скарги не усунуто, відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Разом з тим, право відповідача на апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки він не позбавлений права або можливості звернутися з апеляційного скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтями 127, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Стрім» про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Стрім» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року у справі № 761/2780/25 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Стрім» про визнання односторонньої зміни умов договору недійсною вважати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній