Справа №: 343/308/25
Провадження №: 2/343/288/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/308/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Комарницького Е.Г.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Коцковича Р.М.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить:

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 26 876,28 грн;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у неї з відповідачем є троє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають з нею. Згідно з рішенням суду від 19.10.2022, на дітей стягуються аліменти з відповідача в розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Однак вона самостійно доглядає за дітьми, що потребує значних додаткових витрат, оскільки їхні діти часто хворіли і вартість їх лікування забезпечувала лише вона. Усі ці витрати є вкрай необхідними для дітей та зумовлені об`єктивними причинами, що підтверджується виписками з історій хвороб та оглядами лікарів з відповідними призначеннями ліків, а також квитанціями (іншими підтверджуючими документами) на їх придбання. Загальний розмір понесених нею витрат на лікування дітей становить 53752,57 грн. Відповідач відмовляється добровільно брати участь у додаткових витратах на дітей, вказуючи, що поверне такі їй тільки на підставі рішення суду. Тому просить стягнути з відповідача на її користь 50% понесених нею додаткових витрат на лікування дітей.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Комарницький Е.Г. не з`явилися, останній подав заяву, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також на обгрунтування позовних вимог надав оригінали чеків та інших платіжних документів, які підтверджують розмір додаткових витрат ОСОБА_1 на утримання дітей.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Коцкович Р.М. у судове засідання на неодноразові виклики не з`явились, в запереченнях проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження останній зазначив, що його довіритель позов не визнає. Однак відзиву на позов не подали, в судові засідання 22.05.2025, 05.06.2025, 15.08.2025 не з`явились, хоча були повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце його проведення, про що свідчать наявні у справі повідомлення та розписки.

Спір між сторонами не вирішений.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

20 лютого 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Коцкович Р.М. 21.03.2025 подав заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, в задоволенні якої суд відмовив, про що постановив ухвалу від 28.03.2025.

07.04.2025, 22.05.2025, 05.06.2025 суд оголошував перерви в судовому засіданні у зв`язку з неявкою відповідача та його представника, а 25.04.2025 - за клопотанням та неявкою представника позивачки.

05 червня 2025 року представник позивачки - адвокат Комарницький Е.Г. долучив до матеріалів справи оригінали квитанцій та чеків, копії яких додані до позовної заяви.

15 серпня 2025 року представник позивачки - адвокат Комарницький Е.Г. в системі "Електронний суд" сформував заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча отримали повістки про виклик до суду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 241, 242). З урахуванням вимог ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у відсутності сторін за наявними письмовими доказами.

З урахуванням того, що розгляд справи завершився за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі є батьками трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти після розірвання шлюбу проживають з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 12, 14-16, 20-22, 23-24).

Згідно із рішенням суду від 19.10.2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 25-27).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, понесених на лікування дітей, з приводу чого 13.10.2023 постановлено рішення про часткове задоволення позовних вимог (а.с. 243-245)

На підтвердження того, що позивачка пред`являла до відповідача вимогу повернути витрачені нею з 2023 до 2025 року кошти на лікування дітей, вона надала роздруківку їх переписки в застосунку "Viber", в якій відповідач зазначив, що кошти повертатиме на підставі рішення суду (а.с. 28).

На обгрунтування особливих обставин, у зв`язку з якими ОСОБА_1 змушена була нести додаткові витрати на дітей, вона надала копії медичних документів, в яких зазначені діагнози, що були поставлені дітям, а також призначене у зв`язку з цим лікування. Так, в період з травня 2023 року до моменту звернення до суду ОСОБА_5 неодноразово хворіла ГРВІ, які були ускладнені гострим бронхітом, тонзилітом та риносинуситом, гострими носовими кровотечами, а 17.10.2024 їй поставлено також діагноз гострий гастрит. ОСОБА_6 у вказаний період перебувала на лікуванні з вірусними захворюваннями та гострим обструктивним бронхітом, с-м Пастернацького, гостриим ларинготрахеїтом, тонзилітом. ОСОБА_7 хворів гостим ларинготрахеїтом, с-м Пастернацького, ГРВІ, бронхітом, також йому були поставлені діагнози - фарингіт, гострий трахеїт, гострий риносинусит, кашлюк, ентереколіт та косоокість, у зв`язку з чим призначено носіння окулярів на постійній основі. Позивачка у вказаний період неодноразово перебувала на лікарняному у зв`язку з необхідністю догляду за дітьми, що підтверджується листками непрацездатності (а.с. 29-101).

Про вартість призначених та придбаних позивачкою для дітей ліків, а також вартість проїзду до медичних закладів свідчать долучені нею чеки з аптек та лікувальних закладів, а також квитки на проїзд (а.с. 178 - 235) на загальну суму 49331,96 (592,66+228+295+500+780,73+947+77+1830+490+372,25+2448,81+366,09+240,80+60+149,90+149,90+612,40+340+357,15+198,40+731,68+100+246,90+240,79+210+140+379,60+2590+30,10+30,10+283,90+553,77+350+850+412+443,84+166,35+174,10+535,06+482,52+891,15+161,70+152,60+341,38+200+411,93+441,34+155+233,90+140+2074,48+140,50+185,60+178+220+488+174,50+189,60+210+229+213,05+522,82+229+30,10+30,10+120+120+120+120+25,06+25,06+256,60+398+300+30.10+30.10+20+17,90+10,74+236,60+123,50+25,06+20+181,10+169,90+25,06+20+25.06+25,06+199,30+20+20.84+20.84+358,99+613,89+373,90+233,99+238,40+303,70+290,66+60,20+20+382,28+20,84+20,84+20+438,74+20+25,06+25,06+226,99+186,50+60,20+602,40-16,50+60,20+40+200+820+607,90+1680+450+450+450+738,90+530+840+60+352,90+60+128,90+450+1800+450+95+396+608,82+396+70+443+17.90+17,90+827,40+100,10+268,90+250+230). При цьому суд не враховує суми, зазначені в чеках, які долучені в копіях чи в двох екземплярах, оскільки, згідно зі ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належно завірені копії. Саме оригінал касових чеків підтверджує факт понесення витрат, копія ж не доводить реальності оплати. Також у долучених копіях медичних карток дітей відсутні дані про необхідність відвідування ними медичних закладів та їх захворювання 13.05 (06).2023, 04.06.23, а відтак розписки фізичних осіб про оплату позивачкою за проїзд на приватному авто в цей день з дітьми до лікаря суд не враховує, як і не доведено, що особливою потребою було проїзд на приватному транспорті для проведення щеплень, на підтвердження чого долучена розписка приватного водія на суму 450 грн (а.с. 223).

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення додаткових витрат на лікування малолітніх дітей за період з травня 2023 до лютого 2025 року, вирішити який у добровільному порядку сторонам не вдається.

ІV. Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові заяви представників сторін та долучені докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Положеннями статей 141,180 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо виховання дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Як встановлено частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У постанові від 13.09.2017 у справі № 6-1489 цс 17 Верховний Суд України зробив висновок, згідно з яким СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Визначення особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд ураховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати та бере участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватися відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність. Якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Отже, вирішуючи даний спір, суд ураховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Системне тлумачення ч. 2 ст. 185 СК України дозволяє зробити висновок, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка довела належними та допустими доказами, що разом з нею проживає троє малолітніх дітей, догляд та турбота про яких потребує значного часу та зусиль. Відповідач проживає окремо, з нього стягуються аліменти на дітей, однак участі у додаткових їх потребах він не бере. Так, батька немає поруч, коли діти хворіють, нема і тоді, коли одна дитина знаходиться на стаціонарному лікуванні та в силу віку потребує, щоб з нею перебували у лікувальному закладі батьки, інші ж дома, але також є надто малими, щоб залишатись без нагляду дорослих. Такі потреби дітей у повсякденному житті забезпечуються матір`ю самостійно.

Однак, діти, крім незначних вірусних захворювань, планових щеплень, витрати на які суд не враховував у наведеному вище розрахунку, у період з травня 2023 до лютого 2025 року перенесли певні ускладення та такі захворювання, що потребували системного лікування та додаткових витрат. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були поставлені діагнози гострий бронхіт, тонзиліт та риносинусит з гострими носовими кровотечами, гострий гастрит. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаний період перебувала на лікуванні з гострим обструктивним бронхітом, с-м Пастернацького, гострим ларинготрахеїтом, тонзилітом. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворів гостим ларинготрахеїтом, с-м Пастернацького, бронхітом, фарингітом, гострим трахеїтом, гострим риносинуситом, кашлюком, ентереколітом, а також йому поставлений діагноз косоокість, у зв`язку з чим призначено носіння окулярів на постійній основі та відповідні процедури, що знайшло своє підтвердження із копії медичних документів, виписок з епікризів та медичних карток дітей. У зв`язку із необхідністю ОСОБА_8 проводились неодноразові обстеження та лікувальні процедури, в тому числі в м. Івано-Франківську, що потребувало додаткових витрат на дорогу до лікувальних закладів.

На підтвердження понесених додаткових витрат позивачкою надано виписки із хвороб та квитанції про оплату вартості лікування малолітніх дітей.

Суд звертає увагу, що своєчасне та якісне лікування малолітніх дітей має вирішальне значення для формування їхніх навичок, можливості адаптації у суспільстві та реалізації права на повноцінне життя. Відсутність належного лікування може негативно вплинути на розвиток дитини та обмежити її подальші можливості. Вказане підтверджує, що витрати на лікування - це не просто кошти на утримання, а додаткові витрати, які є необхідною умовою розвитку й захисту дитини.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що витрати понесені позивачкою ОСОБА_1 можна вважати додатковими, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами лікуванням дітей і є обов`язковими, а не добровільним волевиявленням матері. Остання надала докази про необхідність таких витрат. Представником відповідача не надано суду заперечення чи свого розрахунку, як і не надано жодних доказів, що сплачувані ним аліменти покривають потреби дітей, в тому числі й особливі, які зумовлені їх станом здоров`я. Суд також звертає увагу, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком кожного з батьків, незалежно від сплати ними аліментів. Будь-яких обставин, які повинні бути враховані судом при визначенні такої участі батька, які б унеможливлювали сплату ним додаткових витрат на дітей, відповідач не навів та доказів з приводу них не надав, незважаючи на тривалість перебування справи у провадженні суду.

А тому з урахуванням усіх обставин справи, аналізуючи наявні докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути додаткові витрати на утримання малолітніх дітей в розмірі 24 665,98 грн, що становить 1/2 частину від загальної суми таких відповідно до проведеного вище судом розрахунку, а позов задовольнити частково. При цьому у стягненні витрат, які становлять базові потреби дітей: щеплення, незначні захворювання, профілактичні огляди, суд вважає за необхідне відмовити.

V. Розподіл судових витрат:

беручи до уваги те, що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, а позов щодо стягнення додаткових витрат підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу сторони не подавали та наміру їх подати у визначені законом строки не заявляли.

На підставі викладеного, ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, ст. 51 Конституції України, ст. 150, 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 24 665 (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 98 копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич