Справа № 489/5386/24
Номер провадження 2/489/215/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач 1), ОСОБА_2 (далі-позивач 2) до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про виділ у натурі частки із нерухомого майна

встановив

В липні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом про виділ у натурі частки із нерухомого майна . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.11.1998 було укладено Договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли в дар в рівних частинах 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд та побудов, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Ще одним співвласником житлового будинку з господарськими та допоміжними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , являється відповідач у справі, його право власності складає розмір в 4/5 часток із загальної власності. За роки користування між співвласниками вищезазначеного житлового будинку, був погоджений порядок користування, відповідно до якого:

- позивачі користуються наступним майном: частиною житлового будинку загальною площею 49,4 кв. м. та житловою площею 19,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: гараж літ. «У» та огорожі і споруди, що примі ікають до цієї частини будинку;

- відповідач користується наступним майном: частина житлового будинку загальною площею 42,7 кв.м. та житловою площею 14,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», гараж тіл. «З», бесідка літ. «К», душ літ. «Л» та огорожі і споруди, що примикають до цієї частини будинку.

У 2021 році позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили виділити в натурі свої частки житлового будинку в натурі, з Надвірними будівлями та спорудами. Позивачі звернулись до відповідних спеціалістів та виготовили технічний паспорт із зазначенням лише тої частини майна, котрою вони користуються (технічний паспорт виготовлений ФОП « ОСОБА_5 » 06.09.2021р., інвентаризаційна справа № 11273/1). Також позивачі звернулись до співвласника ОСОБА_3 для отримання в нього згоди на виділ їхньої частки у окрему поштову адресу із зазначенням конкретної частини будинку з господарськими будівлями і спорудами, що перебувають у користуванні та фактичному володінні позивачів. Співвласник ОСОБА_3 надав відповідну заяву - згоду на виділ в натурі в т.ч. в іншу адресу ( АДРЕСА_1 , За) майна позивачів, а саме частини житлового будинку загальною площею 49,4 кв. м. та житловою площею 19,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, вказаними у технічному паспорті виготовленому ФОП « ОСОБА_5 » 06.09.2021р., інвентаризаційна справа № 11273/1, що підтверджується заявою ОСОБА_3 від 12.10.2021р., яка посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М. та зареєстровано за № 1296.

Однак, у 2021р. внаслідок пандемії пов`язаної короновірусом, були введені карантинні обмеження та певний період часу не проводився прийом документів Миколаївською міською радою. В подальшому, у лютому 2022р. в Україні введено воєнний стан наслідок військової агресії рф та бойових дій, в т.ч. на території Миколаївської області і позивачі не мали реальної змоги продовжити оформлювати документи щодо виділу їх частки в іншу адресу. Наразі для виділу частини будинку в іншу адресу до Миколаївської міської ради необхідно подати додатково, окрім нотаріально посвідченої заяви від співвласника ще й договір про виділ в натурі частки з нерухомого майна або рішення суду про виділ в натурі частки житлового будинку.

З цих підстав просили суд виділити позивачам в рівних частках (тобто по 1/2 кожному) їх 1/5 частину житлового будинку в натурі, з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 у складі: частини житлового будинку загальною площею 49,4 кв.м та житловою площею 19,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: гараж літ. "У" та огорожі і споруди, що примикають до цієї частини будинку.

17.10.2024 від представника позивачів надійшла уточнена позовна заява, в якій просив суд виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках (тобто по кожному) їх 1/5 частину житлового будинку в натурі, з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у складі: частини житлового будинку загальною площею 49,4 кв. м. та житловою площею 19,1 кв.м., а саме:

- коридор площею 2.3 кв.м.,

- коридор площею 6.4. кв.м.,

- коридор площею 2.6 кв.м.,

- кухня площею16.2. кв.м.,

- санвузел площею 2.8 кв.м.,

- житлова кімната площею 11.7 кв.м.,

- житлова кімната площею 7.4. кв.м. , а також гараж та огорожі й споруди, що примикають до цієї частини будинку.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 03.09.2024, в якій позов визнав та просив його задовольнити.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії договору дарування від 11.11.1998 ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли в дар в рівних частинах 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд та побудов, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок, зазначений на плані літ. А, житловою площею 33,1 кв.м., до нього прилягають: літня кухня Б, сарай Г, уборна В, гараж 3, бесідка К, душ Л, гараж М, уборна О, душ Н, сарай П, огородження та спорудження №2-6, 10,1.

Як слідує з матеріалів справи, 06.09.2021 ФОП " ОСОБА_5 " за замовленням від 24.08.2021 проведені інвентаризаційні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що за даною адресою розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами; за технічним описом об`єкту - житловий будинок А-1 загальною площею 49,4, житловою площею 19,1, гараж - У та огорожі і споруди. Відповідно ФОП " ОСОБА_5 " виготовлено новий технічний паспорт (інвентаризаційна справа №11273/1) на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Також виготовлено ФОП "Довгопола" виготовлено новий технічний паспорт (інвентаризаційна справа №11273) на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно з заявою ОСОБА_3 , яка посвідчена у приватного нотаріуса ММНО Грудницької І.М., відповідач надав свою згоду співвласникам будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виділ належної їм частини (частки) житлового будинку, а саме частина житлового будинку загальною площею 49,4 кв.м. та житловою площею 19,1 кв.м. з належними до неї спорудами та огорожами (згідно технічного паспорту виготовленого ФОП " ОСОБА_5 " 06.09.2021, інвентаризаційна справа №11273/1) в окрему адресу АДРЕСА_1 .

Як вбачається з інвентарної справи за адресою: АДРЕСА_1 , яка надійшла до суду, що гараж літ. У, який просить виділити в натурі представник позивачів є самочинно побудованим (2007 рік), площа забудови 20,3 м2, та які перебувають у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Окрім цього, вказано, що збудованим гаражем літ. У здійснено самовільне захоплення земельної ділянки.

Натомість, в технічному паспорті виготовленому ФОП " ОСОБА_5 " зазначено, що об`єкти самочинного будівництва відсутні.

Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Згідно з вимогами частини першої статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (далі Постанова)при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №215/4928/20 ЦК України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані та або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті). Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція) визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна. Згідно з пунктом 2.3 зазначеної Інструкції не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу зробив і Верховний Суд України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс1 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах: від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21), від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21 (провадження № 61-9283св22) та інших.

Послідовна і судова практика Великої Палати Верховного Суду стосовно висновку про те, що особа не набуває права власності на самочинне будівництво (постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження № 14-445цс16) та від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21)).

Тому, враховуючи викладене, суд підсумовує, що оскільки на самочинно побудовані об`єкти особа не набуває права власності, тому відсутні правові підстави включати такі об`єкти до переліку майна, яке підлягає виділу в натурі.

Окрім того, як слідує з прохальної частини позовної заяви, позивачі просять суд виділити їм в рівних частках (тобто по 1/2 кожному) їх 1/5 частки житлового будинку в натурі. Фактично це вимога про виділення в натурі майна із спільної часткової власності в нову спільну часткову власність. Чинне цивільне законодавство такого виділу не передбачає, оскільки законодавець регламентував виділ із спільної часткової власності саме у особисту власність майна особи. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, після виділу спільна часткова власність припиняється.

Окрім того, аналіз матеріалів інвентарної справи наданої на запит суду КП ММБТІ за адресою: м. Миколаїв, вул. Горохівська, 3, показує, що в такій технічній документації відсутні деякі прибудови, як то вбачається з технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_5 (а.с. 29-35), а саме: в останньому міститься прибудова а4, площею 5,38 (а.с.30). В свою чергу така прибудова в технічній документації ММБТІ не існує. Не вбачається з матеріалів справи КП ММБТІ, що ця прибудова значиться на плані земельної ділянки (а.с. 118 інвентарної справи) та відсутні відомості, що такі вводилися в експлуатацію. Також відсутні відомості про введення в експлуатацію та державну реєстрацію права власності на прибудови (або новий об`єкт з прибудовою).

Суперечності в технічній документації ММБТІ та наданих позивачем в якості доказів технічної документації ФОП "ДОВГОПОЛА" в якій зазначено, що самочинне будівництво відсутнє, а містяться об`єкти із захопленням земельної ділянки, унеможливлюють виділ та визнання права власності на об`єкти нерухомості.

Клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи представником позивача не заявлялось.

Суд не може прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , оскільки воно суперечить законодавству (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.08.2025.

Суддя В. В. Кокорєв