Дата документу 19.08.2025Справа № 643/701/22
Провадження № 2/554/1238/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання - Станкевич Н.О.,

представника позивача - адвоката Овчаренко Ю.П.,

представника відповідача- адвоката Петренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з Відповідачем ОСОБА_2 , про що було зроблено відповідний запис в Книзі реєстрів актів про одруження 17.10.2003р., актовий запис № 1265, свідоцтво про одруження, видане у м. Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управ юстиції, серія НОМЕР_1 від 17.10.2003р. (копія Свідоцтва додається).

Від шлюбу мають дитину - дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації народжень ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 4402, свідоцтво про народження видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, серія НОМЕР_2 від 24.11.2004р. (копія Свідоцтва додається). Позивач ОСОБА_1 та Відповідач ОСОБА_2 вже багато років мешкають окремо.

Спільного господарства не ведуть. Дитина залишилися проживати разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні.

На підставі Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року Відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний виплачувати аліменти на користь Позивача ОСОБА_1 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу.) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.06.2015 року, і до повноліття (копія Рішення додається).

Московським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вище зазначеного судового наказу, ВП № 61859649 від 21.04.2020р. (копія Постанови додається). З 10 червня 2015 року по 30 листопада 2021 року, включно, за Відповідачем ОСОБА_2 утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 126 415, 08 (сто двадцять шість тисяч чотириста п`ятнадцять грн.) 08 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданою державним виконавцем Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.12.2021 року (копія Розрахунку додається), яку Відповідач ОСОБА_2 категорично відмовляється сплатити.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово просила Відповідача ОСОБА_2 сплати заборгованість, але останній наполегливо так їх і не сплачує.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за а кожен із про платежів та визначивши її загальну суму.

До Октябрського районного суду м.Полтави звернувся із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що з 2003 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (позивач по справі) перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідач по справі).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В кінці квітня місяця 2020 року Позивачу ОСОБА_2 стало відомо, що Відповідач ОСОБА_1 звернулась до виконавчої служби про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 .

Після з`ясування всіх обставин стало відомо, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року були стягнуті щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 червня 2015 року і до повноліття дитини, на користь матері дитини ОСОБА_1 . Також з`ясувалось, що в кінці квітня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до виконавчої служби з заявою про примусове стягнення аліментів по вищезазначеному рішенню і старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бакало Валерією Олегівною - 21 квітня 2020 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника через наявну заборгованість по сплаті аліментів.

На початку травня 2020 року був отриманий розрахунок заборгованості по аліментам, сума заборгованості якого склала 120 000 ( сто двадцять тисяч гривень).

17 лютого 2021 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по цивільній справі 643/10358/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено повністю.

12 липня 2021 року Харківським апеляційний судом, без повідомлення учасників справи була розглянута апеляційна окарга представника позивача ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах позивача ОСОБА_2 , на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 року по цивільній справі 643/10358/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - та ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 року, постанови. змінено, відмовлено у задоволені позовних вимог з мотивів викладених в редакції відмови у задоволені позовних вимог було встановлено, пред`явлення позову до неналежного відповідача, тобто відповідачем у вирішенні даного питання повинен бути саме стягувач - ОСОБА_1 , а не орган державної виконавчої служби.

Таким чином вважаючи, що діями відповідача ОСОБА_1 були порушені права позивача ОСОБА_2 , тому звертаються з даним зустрічним позовом до суду.

Вважають нараховану заборгованість по сплаті аліментів незаконною та такою, що підлягає перерахуванню, оскільки саме в квітні місяці 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася з виконавчим листом виданим 26 листопада 2015 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Таким чином саме з квітня повинна була нараховуватись заборгованість по сплаті аліментів, так як у період часу з 2015 року по березень 2020 рік позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім`єю разом дочкою за адресою: АДРЕСА_1 .

За цей період вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ОСОБА_2 постійно опікувався дочкою, придбавав їй одяг, іграшки, ліки, сплачував за відвідування нею гуртків.

Також, той факт, що тільки у квітні місяці 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася з виконавчим листом виданим 26.11.2015 року Московським районним судом м. Харкова до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надає підтвердження тому, що сторони дійсно проживали однією сім`єю до квітня 2020 року та відповідач ОСОБА_1 не вбачала за необхідне звертатися до виконавчої служби задля примусового стягнення аліментів з ОСОБА_2 . Отже нарахування заборгованості за час коли сторони проживали однією сім`єю і донька знаходилась на утриманні позивача ОСОБА_2 є безпідставними та незаконними. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала вищевказана цивільна справа.

Згідно розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 « Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану » змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

На виконання вищевказаного розпорядження цивільна справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави та була розподілена на суддю Материнко М.О.

Ухвалою від 24.05.2023 року справа прийнята до свого провадження.

Ухвалою від 14.05.2025 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам до цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Овчаренко Ю.П. позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити,відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні адвокат Петренко О.М. прохала зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі, у задоволенні первісного позову відмовити.

Судом встановлено наступне.

17 лютого 2021 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по цивільній справі 643/10358/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено повністю.

12 липня 2021 року Харківським апеляційний судом, без повідомлення учасників справи була розглянута апеляційна окарга представника позивача ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах позивача ОСОБА_2 , на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 року по цивільній справі 643/10358/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - та ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 цієї року, постанови. змінено, відмовлено у задоволені позовних вимог з мотивів викладених в редакції Мотивами відмови у задоволені позовних вимог було встановлено, пред`явлення позову до неналежного відповідача, тобто відповідачем у вирішенні даного питання повинен бути саме стягувач - ОСОБА_1 , а не орган державної виконавчої служби. Таким чином вважаючи що діями відповідача ОСОБА_1 були порушені права позивача ОСОБА_2 .

Оскільки саме в квітні місяці 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася з виконавчим листом виданим 26 листопада 2015 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Таким чином саме з квітня повинна була нараховуватись заборгованість по сплаті аліментів, так як у період часу з 2015 року по березень 2020 рік позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім`єю разом дочкою за адресою: АДРЕСА_1 .

За цей період вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ОСОБА_2 постійно опікувався дочкою, придбавав їй одяг, іграшки, ліки, сплачував за відвідування нею гуртків.

Також, той факт, що тільки у квітні місяці 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася з виконавчим листом виданим 26.11.2015 року Московським районним судом м. Харкова до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надає підтвердження тому, що сторони дійсно проживали однією сім`єю до квітня 2020 року та відповідач ОСОБА_1 не вбачала за необхідне звертатися до виконавчої служби задля примусового стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Отже нарахування заборгованості за час коли сторони проживали однією сім`єю і донька знаходилась на утриманні позивача ОСОБА_2 є безпідставними та незаконними.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).

Як роз`яснено Верховним Судом у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21): «стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів».

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, розмір пені становить 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Що стосується цього спору, то відповідач за первісним позовом не довів як відсутності вини у виникненні заборгованості по аліментах, так і вжиття ним заходів щодо належного виконання зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 179, 191,192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам - відмовити в повному обсязі.

У задоволенні позовних вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.08.2025 року.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

ОСОБА_2 адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя М.О. Материнко