Справа № 595/663/25
Провадження № 2/595/299/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини доходу платника аліментів, щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 лютого 2022 року між сторонами зареєстрований шлюб. У шлюбі в подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку позивачка не має змоги працювати, а соціальної виплати по догляду за дитиною не вистачає для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач є працездатною особою, однак ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дружину, яка виховує спільну дитину. Із зазначених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 08 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

17 червня 2025 року представником відповідача, адвокатом Рекушем О.Р. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому представник просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо стягнення аліментів на її утримання. Зазначає, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, позивачка ОСОБА_1 вказує, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки є молодою працездатною особою та спроможний платити аліменти на утримання дружини, однак будь-яких доказів щодо матеріального стану відповідача позивачем суду не надано. Зауважує, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований і не має доходів за останні пів року. Вказана обставина підтверджується довідкою форми ОК-5. Тимчасові сезонні заробітки не дають можливості отримання доходу, який би дозволяв сплачувати аліменти на утримання дружини. Також вказує, що судовим наказом Бучацького районного суду від 09 травня 2025 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі заробітку (доходу). Вказане судове рішення ОСОБА_2 добросовісно виконується. Зазначене підтверджує неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки чверть його заробітку вже стягується на утримання дитини, а залишок не є таким, щоб забезпечити можливість існування особи та сплати аліментів на утримання дружини. Крім того, факти, зазначені позивачем у позовній заяві про спільне проживання позивачки ОСОБА_1 разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 в с. Переволока Чортківського району є такими, що не відповідають дійсності. Так, за інформацією сторони відповідача, позивачка ОСОБА_1 перебуває за межами України, а саме в Чехії, де працевлаштована та отримує відповідний дохід. Водночас, неповнолітній син позивачки та відповідача ОСОБА_3 проживає в с. Джурин Чортківського району разом із матір`ю позивачки - ОСОБА_4 . За наведених обставин правові підстави для стягнення аліментів на утримання дружини із ОСОБА_2 відсутні.

16 липня 2025 року ухвалою суду за клопотанням представника відповідача - адвоката Рекуша О.Р. витребувано із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, у строк до 07 серпня 2025 року, інформацію щодо перетину кордону України громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителькою с. Переволока Чортківського району Тернопільської області, в період з 01 липня 2024 року до 01 червня 2025 року.

01 серпня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, на виконання ухвали суду від 16 липня 2025 року, надано запитувану інформацію.

Представник позивачки Ковалівська Т.І. в судове засідання не з`явилася, однак згідно поданої заяви просила суд розгляд справи проводити без участі сторони позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача, адвокат Рекуш О.Р. у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу слухати у відсутності сторони відповідача. Просив суд відмовити у задоволенні даного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 22 лютого 2022 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 06 вересня 2025 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)).

Відповідно до довідки адміністратора ЦНАП Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області № 09 від 01 травня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 18 квітня 2025 року, ОСОБА_1 за період з січня по лютий 2025 року одержувала соціальні виплати Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації.

Як вбачається з інформації, наданої адміністрацією Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/58478-25Вих від 18 липня 2025 року, наданої на виконання ухвали суду від 16 липня 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїжджала за межі України, зокрема: 28 листопада 2024 року о 15:45 через пункт пропуску «Ужгород», 13 квітня 2025 року о 06:09 повернулася в Україну через пункт пропуску «Ужгород» та 15 травня 2025 року о 21:51 виїхала за межі України через пункт пропуску «Тиса».

Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дружини, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною першою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини друга, четверта, шоста статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що у зв`язку із народженням ІНФОРМАЦІЯ_3 спільного сина ОСОБА_3 та його доглядом позивачка не може працювати, а тому потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є молодою працездатною особою і матеріалами справи не спростовано факт спроможності останнім надання утримання дружині, що проживає зі спільною дитиною, якій не виповнилось три роки, тому чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, як на дружину, яка доглядає малолітню дитину до трьохрічного віку, та, виходячи із засад розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі однієї восьмої заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

Аргументи представника відповідача про те, що позивачка разом із сином не проживає, оскільки їздить за кодон, а дитина в той час мешкає із матір`ю позивачки, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. В матеріалах справи наявна інформація про перетин кордону України лише позивачкою, разом з тим представником відповідача не надано доказів того, що дитина під час поїдки позивачки за кордон не перебувала разом із нею.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання підлягають до задоволення частково в розмірі однієї восьмої заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на утримання дружини ОСОБА_1 , починаючи з 07 липня 2025 року та до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів для дружини в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258-268, 273, 274, 279, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання у розмірі однієї восьмої частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 07 травня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л. І. Созанська