Провадження № 2/557/99/2025
Справа № 557/1811/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

за участі:

відповідача за первісним позовом ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності

у с т а н о в и в:

І. Суть спору.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Андріюк С.М. звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом в її інтересах до відповідачів про виділення в натурі частки нерухомого майна -37/100 будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві спільної часткової власності, в окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 з припиненням права спільної часткової власності.

Відповідачі за первісним позовом - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися до Гощанського районного суду Рівненської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ будинку АДРЕСА_1 , що знаходиться у спільній частковій власності, між співласниками, а саме - 63/100 частини будинку за ними та 37/100 частини житлового будинку за позивачем, залишивши поштову адресу: АДРЕСА_2 .

ІІ. Стислий виклад позицій учасників справи.

А. Позиція позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним

На обгрунтування своїх вимог, представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 є власником квартири 37/100 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2024, що був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М., № у реєстрі 757. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер: 389851446 від 06.08.2024, форма власності спільна часткова. Фактично будинок АДРЕСА_1 є двоквартирним житловим будинком (без нумерації квартир). Власниками іншої частини будинку розміром 63/100 є в рівних долях відповідачі у справі - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які успадкували її після смерті ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Гощанської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 21.12.2013 року, спадкова справа №323/2012, реєстровий №797.

Кожна із двох частин будинку АДРЕСА_1 має окрему виділену територію з окремими входами та під`їздами з вулиці та окремі земельні ділянки і фактично мають лише одну спільну стіну. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер: 389853080 від 06.08.2024 року, належна позивачеві частина будинку розташована на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0868, площею 0,1267 га.

Позивач має намір виділити в натурі належну їй частку нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності і зверталась до відповідачів з питанням спільного поділу будинку на окремі об`єкти нерухомого майна, проте через різні причини вони цього робити не бажають, у з`язку з чим між ними виникає спір, який можливо вирішити лише у судовому порядку.

Позивачка виготовила нову технічну документацію на своє домоволодіння та отримала Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки нерухомого майна, згідно якого за технічними показниками 37/100 частка будинку АДРЕСА_1 є відокремленою, має окремий вхід, відокремлені інженерні мережі та розташована на окремій земельній ділянці і може бути виділена в натурі. Крім цього, Бабинською сільською радою, ОСОБА_2 було надано Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, яким присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 .

На обгрунтування позовних вимог щодо виділу в натурі частини житлового будинку з надвірними будівлями посилається на норми ст.319,321,358,364 ЦК України та вказує, що оскільки позивачка не може в повній мірі розпоряджатися своїм нерухомим майном, зокрема укладати, без згоди усіх співвласників, та переукладати угоди про надання комунальних послуг, то просить виділити в натурі належну їй частку нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Б. Позиція відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним

Відповідачі відзив на позов не подавали. Свій зустрічний позов обгрунтовують тим, що

є власниками у розмірі 1/3 кожен частки квартири 63/100 частини будинку АДРЕСА_1 , який успадкували після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтво про право на спадщину за законом ВТР №028865, а ОСОБА_2 є власником 37/100 частини житлового будинку, який фактично є двоквартирним житловим будинком. Кожна із двох частин будинку має окрему виділену територію з окремими входами та під`їздами з вулиці, інженерними мережами та розташовані на окремих земельних ділянках. З первісного позову вбачається, що житловому будинку ОСОБА_2 присвоєно номер «3-В», а за їх 63/100 рахується поштовий номер «3». При реєстрації будинку було допущено помилки чи описки і проведено реєстрацію, як спільна часткова власність без поділу на квартири, хоча із спільної часткової власності з ОСОБА_2 у них лише одна стіна.

З приводу поділу нерухомого майна ОСОБА_2 до них, які співвласників не зверталась і оскільки належний їм на праві спільної часткової власності будинок фактично поділений на окремі квартири, не потребує прийняття технічних рішень щодо поділу в натурі, право власності на частини будинку та земельні ділянки оформлене, у власників наявні окремі техпаспорти, вони просять провести саме поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності між співвласниками, а саме: 63/100 частини будинку за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і 37/100 його частини за ОСОБА_2 , залишивши поштову адресу АДРЕСА_2 .

Також, зазначають, що у своїй постанові від 19.05.2021 року, у справі №501/2148/17, Верховний Суд вказав, що поняття «поділ» та «виділ» майна не є тотожними і у ситуації, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, має місце саме поділ майна, у разі якого правовідносини спільної часткової власності припиняються, а не виділ, при якому право спільної часткової власності на нього припиняється лише для співвласника частка якого виділяється.

ІІІ. Рух справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву

Ухвалою суду від 08.01.2025 зустрічний позов відповідачів про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,об`єднано в одне провадження з первісним позовом, ззакрито підготовче провадження у справіта призначено її до розгляду по суті.

Протокольними ухвалами 12.02.2025, 26.03.2025, 23.04.2025, 13.06.2025, 25.07.2025 судові засідання було відкладено за клопотанням представника позивача та відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Відтак, суд 21.08.2025 перейшов до стадії ухвалення рішення, відклавши його оголошення до 29.08.2025.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

IV. Пояснення учасників справи.

В судове засідання позивач та її представник адвокат Андріюк С.М. не з`явилися. Представник позивача за первісним позовом подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. У своїй заяві просив первісний позов задовольнити повністю, з підстав викладених у заяві, а у задоволенні зустрічного позову відповідачів відмовити за безпідставністю, оскільки 63/100 частина житлового будинку належить на праві спільної часткової власності трьом особам і вимоги позивачів про поділ будинку АДРЕСА_1 на дві частки -63/100 для них та 37/100 його довірительці суперечать вимогам ст.367 ЦК України, згідно якої майно,що перебуває у спільній частковій власності може бути поділене між усіма співвласниками. Також уточнив свої вимоги щодо адреси нерухомого майна- просив вважати вірним « будинок АДРЕСА_1 », а також вірним по батькові його довірительку « ОСОБА_6 », а не « ОСОБА_7 ».

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вважає є необхідінсть у вирішенні питання поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 між співвласниками, але просить задовольнити саме її вимоги про поділ будинку на дві частини 63/100 їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а 37/100 позивачу за первісним позовом ОСОБА_2 . Щодо інших варіантів поділу/виділу нерухомого майна вона заперечує.

V. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивач за первісним позовом ОСОБА_2 є власником квартири 37/ 100 частини будинку АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав індексний номер: 389851446 від 06.08.2024 року, виданий приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М., форма власності спільна часткова.

Також згідно Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер: 389853080 від 06.08.2024 року, виданий приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М., ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0868, площею 0,12 67 га, на якій розташована квартира.

Підставою для проведення державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно став договір купівлі-продажу від 06.08.2024, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М., №757, за яким ОСОБА_2 придбала дане житло з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 10.05.2024 року ОСОБА_2 є власником 37/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка складається з : 1-1 коридор, 1-2 кухня,1-3 котельня, 1-4 коридор, 1-5 кладова,1-6 ванна,1-7 вбиральня,1-8 житлова,1-9 житлова,1-10 житлова,1-11 житлова. Надвірні будівлі та споруди:Г-літня кухня, Д- гараж, Ж-погріб, З-сарай,№1-огорожа, №4-огорожа.

З Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, вбачається, що за замовленням ОСОБА_2 її домоволодінню присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2013 року, видане державним нотаріусом Гощанської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Строкалем В.Д., спадкова справа №323/2012, реєстровий №806, дане свідоцтво було видано ОСОБА_3 ,, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як спадкоємцям після смерті ОСОБА_5 , кожен 1/3 частки 63/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Дане майно належало спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, видане 02.07.2002 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

З Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер: 15265731 від 24.12.2013 року, виданий нотаріусом Гощанської районної державної нотаріальної контри Строкалем В.Д., відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 21/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу станом на 25.12.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є власниками житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , площею забудови 85 м2.

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2013 року, видане державним нотаріусом Гощанської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкова справа №323/2012, реєстровий №808, його було видано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як спадкоємцям після смерті ОСОБА_5 , кожен 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0287, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Дане майно належало спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №029968, виданий 27.10.2009 року головою Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Позивачем за первісним позовом, на підтвердження своїх позовних вимог, подано до суду висновок №194 від 14.08.2024 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки нерухомого майна - 37/100 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , відповідно до якого за технічними показниками 37/100 частка об`єкта є відокремленою, має окремий вхід, відокремлені інженерні мережі та розташована на окремій земельній ділянці і може бути виділена в натурі.

VІ. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Позивачем за первісним позов вказано у позові та надано суду докази того, що вона зверталась до відповідачів за первісним позовом письмово з пропозицією здійснити поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 та виділення в натурі часток нерухомого майна, уклавши відповідний договір, посвідчений нотаріусом.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

В постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21) вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право спільної власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. При цьому загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати інтереси обох сторін.

З наданих сторонами у справі суду технічних паспортів на житловий будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що будинок має окремі входи/виходи, є роздільне електро-, газо- та водопостачання з окремими приборами обліку, у кожній із частин будинку наявне індивідуальне опалення та система каналізації. Цей будинок із самого початку будувався на дві ізольовані частини з окремими виходами. Технічна документація на кожну із частин будинку виготовлялася окремо, будь-які приміщення, призначені для спільного використання співвласниками, відсутні. Власники володіють окремими земельними ділянками.

Враховуючи викладене, а також наданий позивачем за первісним позовом висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки належного їй нерухомого майна, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими, грунтуються на вимогах закону і підлягають до задоволення.

Що стосується вимог відповідачів за первісним позовом за їх зустрічним позовом про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, суд приходить до наступних висновків.

Позивачі за зустрічним позовом не заперечують що домоволодіння підлягає поділу між власниками, при цьому наполягають саме на його поділі, заперечуючи виділ майна його власникам. Таку свою позицію обгрунтовують вказаним вище висновком зробленим у постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20), а саме, оскільки спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Проте, суд не погоджується з такою позицією позивачів за зустрічним позовом з огляду на наступне. Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що будинок по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності чотирьом власникам. Так, власником 37/100 частки будинку є ОСОБА_2 , яка звернулася з позовом про виділ належної їй частки у майні, а власниками 63/100 частки у рівних долях (по 1/3 частки) є відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Таким чином, суд не може провести поділ будинку, при якому правовідносини спільної часткової власності припиняються не для всіх співвласників, а лише між двома власниками, в даному випадку 37/100 частки та 63/100 частки, як просять позивачі за зустрічним позовом, без поділу 63/100 між співласниками, ідеальні частки яких складають 1/3, 1/3 та 21/100, при цьому зберігши право спільної власності для цих співвласників, оскільки це суперечитиме суті поділу спільного майна, в тому вигляді, як вона визначається законом.

Також, суд зазначає, що в обґрунтування вимог можливості поділу будинку відповідно до запропонованого ними варіанту, позивачі за зустрічним позовом надали як доказ лише технічний паспорт на будинок в якому наявні: план будинку, експлікація приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку.

Однак, технічний паспорт на будинок сам по собі не відповідає вимогам належності доказу на підтвердження можливого варіанту поділу житлового будинку. Зокрема, Технічний паспорт не відображає реальну технічну можливість виділити відокремлену частину будинку із самостійними входами, реальні роботи, які потрібно зробити для такого переобладнання.

За таких обставин, зазначений вище технічний паспорт на будинок не можна братися до уваги як доказ можливого варіанту поділу спірного будинку. Інших якихось доказів матеріали справи не містять.

Клопотання про призначення судово-будівельної експертизи по справі для можливості визначення варіантів реального поділу спірного домоволодіння позивачі за зустрічним позовм на заявляли. не заявляли.

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».

Статтями 12, 77, 81 ЦК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності чотирьом співвласникам і виділ частки в цьому майні для позивача є можливим, а належних та допустимих доказів якими б підтверджувалась можливість поділу спірного домоволодіння на дві частини позивачами за зустрічним позовом не надано, суд дійшов висновку, що зустрічний позов задоволенню не підлягає.

VІІ. Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач за первісним позовом не ставить питання про відшкодування понесених ним судових витрат, а у зустрічному позові відмовлено, суд покладає понесені ними витрати на сторони у спарві.

Керуючись ст.ст.4,11, 12,13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, задовольнити.

Виділити в натурі частку нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності - 37/100 будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 з припиненням права спільної часткової власності.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

С у д д я П.В.Тишкун