Справа № 337/1828/25
Номер провадження 2/337/1301/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Кабалюка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 133 161,20 грн.

Ухвалою судді від 21.04.2025 відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження.

30.06.2025 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача зазначив, що станом на 30 червня 2024 року відповідач добровільно сплатив заборгованість за Кредитним договором № 15059-12/2023 від 18.12.2023 року, тому просить суду зменшити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором № 39934-11/2023 в розмірі 62200.00 грн., з яких: 8000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 54200.00 грн. сума заборгованості за процентами; за Кредитним договором № 11657-12/2023 в розмірі 29000.00 грн., з яких: 8000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000.00 грн. сума заборгованості за процентами; за Договором позики № 72693589 в розмірі 23691.20 грн., з яких: 7000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16691.20 грн. сума заборгованості за відсотками, всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 114 891,20 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 1 липня 2025 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивач надав заяву щодо розгляду справи у його відсутність, заявлені уточнені позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка правом на надання відзиву у встановленому ЦПК України порядку не скористувалася, у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, з заявами про відкладення не зверталася, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що наразі перебуває у декретній відпустці, має скрутне матеріальне становище, за 4 місяці поголосила один кредит, вважає нараховані відсотки захмарними, просить передивитися суми позову.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено, що 29 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 39934-11/2023 за умовами якого отримала кредитні кошти в розмірі 8000 грн, строком на 360 днів, дата погашення кредиту 22.11.2024 року, процентна ставка у межах кредитування становить 2,5% в день.

Зазначений договір підписаний електронним підписом відповідача W8018.

Відповідно до умов Додатку № 1 до зазначеного договру ОСОБА_1 своїм електронним підписом підтвердила, що ознайомлена з графіком платежів, у тому числі і загальним розміром нарахованих відсотків, які за 360 днів користування кредитними коштами становить 72000 грн.

Крім того, 7 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 11657-12/2023 за умовами якого отримала кредитні кошти в розмірі 8000 грн, строком на 120 днів, дата погашення кредиту 04.04.2024 року, процентна ставка у межах кредитування становить 2,5% в день.

Зазначений договір підписаний електронним підписом відповідача W8516.

Відповідно до умов Додатку № 1 до зазначеного договру ОСОБА_1 своїм електронним підписом підтвердила, що ознайомлена з графіком платежів, у тому числі і загальним розміром нарахованих відсотків, які за 120 днів користування кредитними коштами становить 24000 грн.

19.09.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі божників, у тому числі і за кредитними договорами № 39934-11/2023 та № 11657-12/2023

Відповідно до реєстру боржників від 19.09.2024 ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором 39934-11/2023 до відповідача в розмірі 62200.00 грн., з яких: 8000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 54200.00 грн. сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 11657-12/2023 в розмірі 29000.00 грн., з яких: 8000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000.00 грн. сума заборгованості за процентами.

На виконання умов договору відступлення права вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитного договору позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги, з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 9 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНІХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено Договір позики № 72693589, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 7000грн, зі сплатою процентів за користування кредитом 2,5% в день, строком на 30 днів.

Вказаний кредитний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатораVY7Dd9nvXj, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання.

Відповідно до умов Додатку № 1 до зазначеного договру ОСОБА_1 своїм електронним підписом підтвердила, що ознайомлена з графіком платежів, у тому числі і загальним розміром нарахованих відсотків, якs за 30 днів користування кредитними коштами становить 2625 грн.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі і за кредитним договором № 72693589.

Відповідно до Реєстру боржників №8 від 26.07.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 72693589 в розмірі 23691.20 грн., з яких: 7000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16691.20 грн. сума заборгованості за відсотками.

Отже, наразі між сторонами існує спір з виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, які є чинними, недійсними в установленому законом порядку відповідачем не визнавалися, а тому є таким, що містять усі необхідні вимоги та підлягають належному виконанню.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Права набуття позивачем вимог за укладеними договорами підтверджено наданими суду договорами факторингу, з додатками, додатковими угодами до догорів, акт прийому-передачі Реєстру боржників, витягами з Реєстру боржників перерахування коштів від фактора клієнту за договорами факторингу, а тому позивач вважає цілком доведеними, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до відповідача за укладеними кредитними договорами.

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Як зазначалось вище, позивач, з метою досудового врегулювання спору направляв на адресу відповідача повідомлення про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору та про порядок погашення заборгованості за кредитними договорами, договорами позики та включення персональних даних останнього до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Проте всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань, не погасив наявну заборгованість ні попередньому кредитору, ні новому, а тому вона підлягає стягненню з відповідача.

При цьому суд враховує, що відповідачем не надано доказів на спростування заявлених позовних вимог, не оспорений факт укладання кредитних договорів в електронній формі , отримання та користування кредитними коштами та розмір заборгованості за тілом кредиту, розмір відсотків нарахований у межах строку кредитування, відповідно до погодженої ставки, при цьому стягнення відсотків не є санкцією за невиконання зобов`язання, розмір якої суд вправі зменшити з урахуванням майнового стану сторони, а є платою за користування чужими грошима та умовою договорів кредитування, яка є чинною, та повинна виконуватися сторонами укладеного правочину, при цьому відповідачем жодного аргументу та відповідного доказу щодо неправильності нарахування розміру відсотків відповідно до умов укладених договорів висунуто не було, також суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги за кредитними договорами він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаними кредитним договорами. При цьому, суд враховує, що відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не надала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги в цій частині не спростувала.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст 4, 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , мешкає АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, Місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № 39934-11/2023 в розмірі 62200.00 грн., за Кредитним договором № 11657-12/2023 в розмірі 29000.00 грн., за Договором позики № 72693589 в розмірі 23691.20 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн, а всього стягнути 117919 ( сто сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 20 коп.

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 серпня 2025 року.

Суддя: Л.Г. Салтан