Провадження № 22-ц/801/1634/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О.В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 рокуСправа № 127/30618/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.

позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Томашпільського районного суду від 15 травня 2025 року та додаткове рішення Томашпільського районного суду від 02 червня 2025 року, постановлені у складі судді Пилипчука О. В. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Зазначало, що 02 червня 2021 року між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту / Преміум № 07/107-61-006553/21 за яким був застрахований автомобіль «TOYOTA VENZA», д.н.з. « НОМЕР_1 » зі строком дії договору з 03.06.2021 по 02.06.2022.

02.12.2021 року по вул .Максимовича в м. Вінниці внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «TOYOTA VENZA» та автомобіля «ВАЗ 217230», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_1 в результаті якої автомобіль «TOYOTA VENZA» було пошкоджено. На виконання умов договору добровільного страхування ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 219321 грн. Відтак ,до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перейшло право вимоги до особи, винної у скоєнні зазначеної ДТП , про відшкодування шкоди в розмірі 219321 грн.

Особою винною в скоєнні ДТП є відповідач ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТДВ СК «Альфа Гарант». Позивач звернувся до останнього ,як страховика відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 219321 грн. ТДВ СК «Альфа Гарант» здійснило страхову виплату позивачу у відшкодування цивільно правової відповідальності ОСОБА_1 у розмірі 127400 грн, що є лімітом відповідальності страховика ТДВ СК «Альфа Гарант».

Таким чином, різниця між фактичним розміром понесених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна та отриманим страховим відшкодуванням за договором страхування цивільно- правової відповідальності ,що підлягає стягненню до повного відшкодування шкоди позивачу складає 91921 грн . Цю різницю позивач просив суд стягнути на його користь із винуватця ОСОБА_1 в порядку суброгації 91921 грн. завданої шкоди.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 травня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку суброгації 61192,47 грн. завданої шкоди.

Додатковим рішенням Томашпільского районного суду Вінницької області від 02 червня 2025 року стягнуто із ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 3343 витрат на професійну правничу допомогу та 2268,32 грн витрат на проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду та додаткове рішення скасувати , а у справі ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд не врахував, що автомобіль потерпілого був фактично відремонтований і витрати на його ремонт понесені, а експертиза фактично вказує на можливі витрати на ремонт транспортного засобу, тому покладення в основу судового рішення висновку експерта, є помилковим. У частині оскарження додаткового рішення позивач зазначає, що останнє є невід`ємною частиною основного судового рішення і у випадку задоволення апеляційної скарги та заявлених позовних вимог підлягає скасуванню із новим розподілом судових витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області 15 травня 2025 року та додаткове рішення 02 червня 2025 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково ,суд виходив із того, що за висновком експерта вартість матеріального збитку ,завданого власнику колісного транспортного засобу «ТОYOTA VENZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 02.12.2021 складає 188 592,47 грн., тобто, є нижчою ніж вказана в наданих позивачем доказах, різниця між визначеною експертом шкодою та отриманими коштами від ТДВ «СК «Альфа Гарант» складає 188592,47 грн. - 127400 грн.= 61192,47 грн, яку суд вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача у суброгаційному порядку за шкоду .

Колегія суддів погоджується із висновком суду про необхідність відшкодування позивачу шкоди в порядку суброгації, проте із визначеним судом розміром такого відшкодування погодитись не може, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 02.12.2021 о 11:00 год. по вул. Максимовича в м. Вінниці, керуючи автомобілем «ВАЗ 217230», при виїзді зі стоянки, не надав переваги в русі транспортному засобу «Toyota Venza», що рухався по вул. Максимовича та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2021 року, що набрала законної сили 30 грудня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Даний факт сторони не оспорювали.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту / преміум № 07/107-61-006553/21 від 07.06.2021 ОСОБА_2 застрахував автомобіль «TOYOTA VENZA» ,д.н.з. « НОМЕР_1 » ,на строк з 03.06.2021 року по 02.06.2022 року. Розмір страхового платежу склав 54120 грн. , а страхова сума відшкодування - 1650000 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 на праві власності належить транспортний засіб «TOYOTA VENZA» ,д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Згідно рахунку ТОВ «Преміум Моторс» № СПМ-К-ДГ1814 від 02.12.2021 загальна вартість придбаних запчастин та отриманих послуг з ремонту ОСОБА_2 складає 219321 грн.

03.12.2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). (а.с.21)

На підставі рахунку ТОВ «Преміум Моторс» № СПМ-К-ДГ1814 від 02.12.2021 26 квітня 2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було складено розрахунок суми страхового відшкодування до справи № 22 на загальну суму 219321 грн. (а.с.25).

Згідно страхового акту № 22 від 16.12.2021 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сума страхового відшкодування, що належить до виплати становить 219321 грн.

Відповідно платіжної інструкції № ЗР120915 від 17 грудня 2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» переказало ТОВ «Преміум Моторс» грошові кошти в сумі 219321 грн., призначення платіжної інструкції: відш зг стр акту № 22 від 16.12.21 ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_4 на рем. ТЗ ТОYOTA VENZA НОМЕР_1 .

Згідно полісу № АТ 1042126 станом на 02.12.2021 страховою компанією ТДВ СК «Альфа - Гарант», яка є діючим членом МТСБУ, застрахована цивільно-правова відповідальність щодо транспортного засібу «ВАЗ 217230», державний номер « НОМЕР_2 ».

Згідно акту виконаних робіт ТОВ «Преміум Моторс» ПМ-К-ДГ1814 від 13.04.2022 загальна вартість запчастин придбаних ОСОБА_2 та проведених робіт для автомобіля становить 219321 грн.

Оскільки на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в компанії ТДВ СК «Альфа - Гарант» згідно полісу № АТ 1042126, 21.12.2021 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було сформовано заяву (претензію) про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) № 22 до ТДВ «СК «Альфа Гарант». На вказану претензію ТДВ «СК «Альфа Гарант» здійснив страхову виплату позивачу у відшкодування цивільно правової відповідальності ОСОБА_1 у розмірі 127400 грн, що є лімітом відповідальності страховика ТДВ СК «Альфа Гарант».

Таким чином, різниця між фактичним розміром понесених ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрат по виплаті ОСОБА_2 страхового відшкодування за договором добровільного страхування та отриманим ним від ТДВ «СК «Альфа Гарант» страховим відшкодуванням за договором страхування цивільно- правової відповідальності складає 91 921 грн

16 грудня 2024 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було заявлено претензію про відшкодування шкоди в порядку суброгації безпосередньо до винуватця аварії - ОСОБА_1 розмірі 91921 грн.

Згідно висновку експертизи № 408/25-21 від 07.05.2025 ,здійсненої в ході судового розгляду на підставі ухвали суду, реальна вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «ТОYOTA VENZA» р.н. НОМЕР_1 , станом на 02.12.2021 складає 158 013,43 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «ТОYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 , станом на 02.12.2021 складає 188 592,47 грн.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 108 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. До страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. (ст. 993 ЦК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 ЗУ «Про страхування». Право ж регресу регулюється ч.1 ст. 1191 ЦК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц (провадження № 61-7833св18).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Як убачається з матеріалів справи, задовольняючи позовні вимоги та визначаючи розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку ,суд послався на розмір матеріального збитку 188592,47 грн. ,визначеного висновком експерта № 408/25-21 від 07.05.2025 .

Колегія суддів переконана, що висновок експерта про розмір матеріального збитку у 188592,47 грн. у даному випадку не може братися в якості достовірного доказу його дійсного розміру і покладатися в основу судового рішення , оскільки автомобіль ТОYOTA VENZA НОМЕР_1 , фактично відремонтований, розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля про вартість фактично затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто, як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.

Вказану вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів зазначено саме у акті виконаних робіт ПМ-К-ДГ1814 від 13.04.2022 ТОВ «Преміум Моторс» ,згідно якого послуги з технічного обслуговування і ремонту автомобіля ТОYOTA VENZA НОМЕР_1 складають 219321 грн.

У такому разі висновок експерта № 408/25-21 від 07.05.2025 не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем, на відміну від реально здійснених витрат.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду в постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 753/19288/14-ц.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладені норми, позивачем до суду першої інстанції було надано акт виконаних робіт по ремонту автомобіля та платіжну інструкцію про сплату коштів .

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17).

У постанові від 25.07.2018 року у справі №922/4013/17 Верховний Суд дійшов висновку , що звіт про оцінку транспортного засобу с лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу, підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Враховуючи викладене, вимога позивача до завдавача шкоди ОСОБА_1 є суброгацією, оскільки у правовідносинах з деліктного відшкодування заподіяної шкоди , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у якості виплати страхового відшкодування Кривіцькому за добровільним договором страхування майна у повному обсязі сплатила товариству «Преміум Моторс» вартість ремонту його автомобіля , у цьому ж деліктному зобов`язанні відбулась заміна кредитора - з Кривіцького на позивача за даним позовом. Внаслідок цього сума страхового відшкодування у 219321 грн., що була визначена страховиком - позивачем на підставі документів про загальну вартість придбаних запчастин та отриманих послуг з ремонту авто ОСОБА_2 , яка до того ж була реально сплачена платіжною інструкцією за ремонт автомобіля останнього ремонтній фірмі , не підлягає подальшому перегляду і оцінці, оскільки з боку позивача кошти стягуються уже за визначеною і відшкодованою ним сумою шкоди і має місце суброгація.

Вищенаведені докази та правові висновки суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, у зв`язку з чим визначений судом розмір відшкодування в порядку суброгації у 61192,47 грн. не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону ,а тому рішення суду підлягає скасуванню апеляційним судом з ухваленням нового рішення - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку суброгації 91921 грн. завданої шкоди.

Оскільки додаткове судове рішення є похідним від первісного судового рішення і є його невід`ємною складовою та має на меті усунути неповноту судового рішення, колегія суддів вважає, що додаткове також підлягає скасуванню у зв`язку із скасуванням рішення суду із здійсненням нового розподілу судових витрат

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає що рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, що призвело до невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Тому апеляційні скарги слід задовольнити, рішення суду та додаткове рішення скасувати з постановленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами апеляційного перегляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 4542 грн, в всього: 7570 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Рішення Томашпільського районного суду від 15 травня 2025 року та додаткове рішення Томашпільського районного суду від 02 червня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку суброгації 91921 грн. завданої шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 7570 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський