Справа № 398/2243/25
У Х В А Л А

Іменем Ураїни

Про закриття провадження у справі

19.08.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Волошаненко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника Стеценка Максима Владленовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20700,00 грн, а також стягнути судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн.

Ухвалою судді від 21.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 80-81).

06.08.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачки про долучення доказів, зокрема доказів погашення поточної заборгованості відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 107-112).

07.08.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника відповідачки в яких, посилаючись на норми ЦПК України, правові висновки Верховного суду, Великої палати Верховного суду, а також практику ЄСПЛ, просила суд зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв дійсності, обгрунтованості, розумності і співмірності (а.с. 113-117).

Також, 07.08.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких останній повідом суд, що після відкриття провадження у справі боржницею ОСОБА_1 здійснено оплату заборгованості за кредитним договором у розмірі 20700,00 грн., а також зазначив, що ОСОБА_1 не погашено понесені позивачем судові витрати у розмірі 3028,00 грн. у вигляді сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн, які просить стягнути (а.с. 126-127).

19.08.2025 від представника відповідачки надійшло клопотання про закриття провадження у справі, так як заборгованість, яка є предметом спору, погашена у повному обсязі, також представником позивача повідомлено про добровільну сплату відповідачкою судового збору у розмірі 3028,00 грн. та долучено квитанцію на підтвердження оплати (а.с. 131-133).

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст. 128, 131 ЦПК України, однак у судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої суд повинен винести рішення.

Предметом позову у даній цивільній справі № 398/2243/25 є стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 20700,00 грн.

Таким чином, добровільне погашення заборгованості відповідачем усунуло предмет спору між нею та стягувачем.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, зокрема, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. За таких обставин, подальше продовження процесу стає недоцільним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справ, якщо відсутній предмет позову.

Представник відповідачки просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з добровільним погашенням заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому провадження у справі необхідно закрити.

Статтею 142 ЦПК України передбачено розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

При дослідженні матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову позивачем за платіжною інструкцією № de917 від 21.02.2025 сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., який сплачений відповідачкою згідно квитанції від 19.08.2025, отже питання стягнення судових витрат у вигляді сплаченого судового збору судом не розглядається (а.с. 13, 133).

Суд зауважує про те, що оскільки по даній справі не було прийнято судового рішення про задоволення або відмову у позовних вимогах, тому норми ст. 141 ЦПК України про розподіл судових витрат між сторонами не застосовуються, а необхідно виходити із норм ст. 142 ЦПК України щодо розподілу витрат у разі закриття провадження по справі.

Що стосується витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником позивача надано до суду, зокрема, копію договору № 0924-1 про надання правової допомоги від 02.09.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» згідно п. 1.1 якого об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням правничу допомогу у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору (а.с. 53-56)

Також, до суду надано акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги та акт приймання передачі наданої правничої допомоги № 5 від 25.02.2025 за договором № 0924-1 від 25.02.2025, згідно якого вартість наданих послуг становить 7100,00 грн. (а.с. 58, 60).

27.02.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок Адвокатського об`єднання «Правовий курс» здійснено переказ коштів у сумі 7100,00 грн. з призначенням платежу: оплата правничої допомоги відповідно до рахунку № 5 від 19.02.2025 та згідно договору № 0924-1 від 02.09.2025 (а.с. 62).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки також викладені в ряді постанов Верховного Суду за минулий рік, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

Як свідчить судова практика, при зменшенні витрат на правову допомогу слід також ураховувати чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (див. постанову Верховного Суду № 910/20852/20).

Тобто, при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу необхідно перевіряти чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Як вбачається з договору № 24-1 від 02.09.2024 про надання правничої допомоги узгоджена між сторонами вартість правової допомоги у розмірі 7100,00 є фіксованою (а. с. 53-56).

Оцінюючи обсяг робіт наданих адвокатським об`єднанням, суд вважає, що, враховуючи заперечення представника відповідачки, в даному випадку витрати на правову допомогу в сумі 7100,00 грн. не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат, адже дана справа є незначної складності, оскільки її розгляд відбувався у спрощеному провадженні, не потребував значного часу для підготовки документів та складання позовної заяви, оскільки категорія даних справ є найбільш поширена на території України, не потребував вивченню додаткової практики, оскільки по даній категорії справ вже усталена судова практика, а також беручи до уваги те, що стягнення з відповідачки витрат у заявленому розмірі буде становити надмірний тягар для неї, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

На підставі вищевикладеного, суд з урахуванням критеріїв обґрунтованості та пропорційності (співмірності), доходить висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 142, 255, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шамоти Любові Леонідівни про закриття провадження у цивільній справі за позовом представника Стеценка Максима Владленовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Провадження у справі за позовом представника Стеценка Максима Владленовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у зв`язку із закриттям провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, в решті вимог відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» , адреса: місто Київ, площа Арсенальна, 1Б

Представник позивача: Стеценко Максим Владленович, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: місто Київ вул. Леоніда Каденюка, 23, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000438 від 17.08.2018, довіреність від 27.09.2024.

Відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР № 000704 від 04.10.2024, ордер серії ВА № 1114150.

Суддя Д.В. Мирошниченко