ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/311/25

Провадження № 22-ц/820/1745/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області в складі судді Кульбаби А.В. від 28 травня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 05 вересня 2017 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . На цей час сім`я розпалася, сторони проживають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (/доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що він є військовослужбовцем, приймав участь у захисті Батьківщини, 28.01.2024 року отримав тяжкі поранення, з того часу перебуває на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах, тому за станом здоров`я не міг брати участь у розгляді справи, захищати себе та подавати заперечення. У зв`язку з участю в бойових діях йому як військовослужбовцю, який отримав поранення, підлягає виплаті додаткова винагорода в розмірі 100000 грн., а також виплата 1 млн. грн., як для військовослужбовця, який отримав поранення під час захисту Батьківщини. На його думку, дійсною метою ОСОБА_1 є не стягнення аліментів на утримання дитини, а збагачення за рахунок належних йому виплат в зв`язку з пораненням. Суд не врахував, що він на цей час не спроможний сплачувати аліменти, адже виведений за штат військової частини, проходить лікування та обстеження для звільнення з військової служби. Через отримані поранення він потребує тривалого лікування та реабілітації, а його працездатність втрачена назавжди, він сам потребує допомоги на утримання.

В судове засідання сторони не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні №56 від 28.02.2025 року дитина ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча за законом зобов`язаний брати участь у її утриманні та спроможний сплачувати аліменти, тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на дитину в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги про помилковість такого висновку суду є безпідставними, зважаючи на таке.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дійсно, згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №48 від 31.01.2025 року солдат ОСОБА_2 одержав вогнепальне поранення, осколкове сліпе поранення проникаюче лівої орбіти з розтрощенням яблука. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча. Вогнепальне сліпе поранення правого стегна проникаюче в колінний суглоб. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правої стопи з вогнепальним переломом дорсальної артерії стопи та краєвим дефектом таранної кістки.

Відповідно до довідки №467 від 28.03.2025 року ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в КЛ «Феофанія» ДУС, тимчасова непрацездатність з 31.01.2025 року по теперішній час.

Разом з тим, факт отримання відповідачем поранень під час захисту Батьківщини, проходження ним лікування та наявна тимчасова непрацездатність не є підставою для звільнення його від обов`язку як батька брати участь в утриманні своєї доньки.

Водночас встановлення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача забезпечить можливість врахування зменшення його доходів у певний період, зважаючи на виведення його поза штат військової частини, проходження тривалого лікування та реабілітації, втрату працездатності.

З врахуванням рівних прав та обов`язків матері і батька щодо дитини, в тому числі й щодо її утримання, відповідачем не спростовано правильність висновків суду про те, що визначений розмір аліментів (1/4 частина від заробітку (доходу) відповідача є достатнім та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 12 серпня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк