Справа №333/4351/25
Провадження №2/333/3176/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

20.05.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим,що 11.03.2021 року відповідач ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (налалі - ТОВ «ФК «ЦФР») уклали кредитний договір №, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 37 591,05 грн., строком на 48 місяців зі сплатою річних процентів - 9,99% від суми бору за договором та щомісячних процентів 2,99 % від суми кредиту.

15.03.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № від 11.03.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 свої кредитні зобов`язання належним чином не виконав, станом на 12.05.2025 року загальна сума заборгованості становить 46 156,51 грн..

Ухвалою суду від 22.05.2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19.06.2025 року зобов`язано уповноважену особу АТ«ТАСКОМБАНК» надати на адресу суду розрахунок заборгованості по кредитному договору № від 11.03.2021 року станом на 19.06.2025 року, із зазначенням всіх оплат відповідача, виду зарахування (відсотки, тіло кредиту).

28.07.2025 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшли витребувані судом документи.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно укладав кредитний договір, однак у зв`язку з певними обставинами припинив виконання зобов`язань щодо сплати кредиту та нарахованих відсотків. З лютого 2025 року в нього знову з`явилася можливість здійснювати платежі за кредитом, у зв`язку з чим він щомісяця сплачував по 3 000,00 4 000,00 грн. Позов визнає частково з урахуванням здійснених ним платежів.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 11.03.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1.).

Згідно з п. 1.2. кредитного договору, кредит надається на наступних умовах: тип кредиту кредит; сума кредиту 37 591,05 грн.; строк, на який видається кредит 48 місяців.

Як вбачається з п. 1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5292667, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору № від 11.03.2021 року, підписавши цей договір, позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: 20 836,03 грн. - переказ на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР», призначення: погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 21/02/2020 року; 10 000,00 грн. переказ на поточний рахунок відповідача; 600,00 грн. переказ на рахунок ПАТ «СК «ТАС», призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №-ТС; 4 356,02 грн. - переказ на рахунок ПАТ «СК «ТАС»; призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №-С від 11/03/2021 року; 800,00 грн. - переказ на рахунок ПАТ «СК «ТАС», призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №-ЛО від 11/03/2021 року; 600,00 грн. на рахунок ТОВ «ЦФР», призначення: оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT. UA», SО від 11/03/2021 року; 399,00 грн. на рахунок ТОВ «ЦФР», призначення: оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADARScreen», пакет Економ, КД від 11/03/2021 року.

В пункті 2.2. кредитного договору зазначено, що цей договір, Паспорт кредиту №5292667 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.01.2021 року складають єдиний кредитний договір, примірник якого позичальник отримав.

В п. 6 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5292667, підписаного відповідачем, зазначений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів).

На виконання умов кредитного договору ТОВ «ФК «ЦРФ» надало відповідачу кредит у сумі 37 591,05 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №ТС-226158 від 11.03.2021 року, платіжною інструкцією № від 11.03.2021 року, витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС», витягом з реєстру оплачених послуг ТОВ «РАДАРМІ», витягом з реєстру оплачених ТОВ «САППОРТ.УА», а також бухгалтерською довідкою від 11.03.2021 року.

07.10.2016 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, згідно якого, первісний кредитор ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) новому кредитору ПАТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п.2.1.).

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.4 договору про відступлення права вимоги передбачено, що право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора.

Згідно з п. 4.1. договору про відступлення права вимоги, ціна договору визначається та вказується у відповідному реєстрі прав та вимог.

Відповідно до реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги і за кредитним договором № від 11.03.2021 року укладеного ТОВ «ФК «ЦФР» з відповідачем ОСОБА_1 , в розмірі 37 812,45 грн. Ціна договору за реєстром: 321 403,10 грн.

15.03.2021 року, на виконання вимог договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 та реєстру прав вимоги до вказаного договору, АТ «ТАСКОМБАНК» перерахувало ТОВ «ФК «ЦРФ» 321 403,10 грн.

10.02.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» відправило ОСОБА_1 повідомлення-вимогу, відповідно до якого банк вимагає достроково повністю кредит.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.05.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 46 156,51 грн., з яких: 21 911,54 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 82,92 грн. - заборгованість за відсотками; 24 162,05 грн. заборгованість за щомісячними процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості, долученого банком до позовної заяви, станом на 12.05.2025 року заборгованість за кредитним договором № становить 46 156,51 грн., з яких: 21 911,54 грн. заборгованість за кредитом; 82,92 грн. за річними процентами; 24 162,05 грн. за щомісячними процентами.

Відповідно до платіжної інструкції №8e834bf0-259a-440f-888f-b9348af599b6, 21.05.2025 року ОСОБА_1 перерахував готівкові кошти в сумі 3 000,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 .

Згідно платіжної інструкції №45992fd4-afa0-4bf2-9242-f707d63795a2, 19.06.2025 року ОСОБА_1 перерахував готівкові кошти в сумі 2 900,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 .

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем на виконання вимог ухвали, 09.06.2025 року відповідач здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Щодо стягнення заборгованості за кредитом

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У розумінні ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, кредитні кошти в строки, визначені у договорі не повернув, у зв`язку з чим за останнім перед АТ «ТАСКОМБАНК» обліковується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 21 911,54 грн.

Факт наявності вищенаведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачем.

Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що АТ «ТАСКОМБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд звертає увагу, що з розрахунку заборгованості вбачається розрахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків в розмірі 24 444,97 грн. (82,92 грн. + 24 162,05 грн.), що передбачені п. 4 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5292667, що є невід`ємною частиною кредитного договору № від 11.03.2021 року.

Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, в обумовлені договором строки, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК», в тому числі процентів за користування кредитом.

Водночас, на думку суду, розмір стягнутих процентів має складати не 24 444,97 грн., з яких: 82,92 грн. - заборгованість за відсотками; 24 162,05 грн. заборгованість за щомісячними процентами, як просить позивач, а 12 636,06 грн. з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 розтлумачила термін «користування чужими коштами» (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Так, термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.03.2018 року у справі №444/9519/12 зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що за кредитним договором № від 11.03.2021 року позивачем нараховані відсотки за період з 15.03.2021 року по 01.05.2025 року.

За умовами договору сторони погодили сплату відсотків за кредитом, який наданий на 48 місяців - до 05.03.2025 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 05.03.2025 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 06.03.2025 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

10.02.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» відправило ОСОБА_1 повідомлення-вимогу, в якій банк висловив вимогу щодо дострокового повного погашення кредиту, що свідчить про настання строку виконання всього зобов`язання та, відповідно, припинення у кредитодавця права нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом після цієї дати.

Отже, нараховані після 10.02.2025 року відсотки є неправомірними, оскільки після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повне погашення кредиту припиняється право на нарахування процентів за користування кредитом.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості:

- нараховано річних відсотків за період з 15.03.2021 року по 06.02.2025 року - 10 604,56 грн., а сплачено за період з 15.03.2021 року по 28.04.2025 року (дата останньої оплати по розрахунку заборгованості) - 10 982,61 грн., що свідчить про відсутність заборгованості за річними відсотками (10 604,56-10 982,61= - 378,05).

- нараховано щомісячних процентів за період з 15.03.2021 року по 06.02.2025 року - 53 951,04 грн., а сплачено за період з 15.03.2021 року по 28.04.2025 року (дата останньої оплати по розрахунку заборгованості) 32 036,93 грн., що свідчить про наявність заборгованості за щомісячними процентами станом на 28.04.2025 року в розмірі 21 914,11 грн. (53 951,04 - 32 036,93).

Крім того, судом встановлено, що після подання позовної заяви відповідач здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 8 900,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що умовами кредитного договору не визначено черговість погашення грошових вимог, суд застосовує положення статті 534 Цивільного кодексу України, згідно з якою у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти та неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Таким чином, сплачена відповідачем сума у розмірі 8 900,00 грн. та переплата за річними відсотками в розмірі 378,05 грн. підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за процентами, з урахуванням черговості, визначеної законом.

На підставі викладеного, сума заборгованості за відсотками по кредиту, на думку суду, складає 12 636,06 грн. (21 914,11 (заборгованість за щомісячними процентами станом на 28.04.2025 року) 378,05 (різниця між нарахованими та сплаченими річними відсотками) 8 900,00 грн. (кошти, сплачені відповідачем після подання позову), яку необхідно стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов було задоволено на 74,85% (34 547,60х100/46 156,51), судовий збір підлягає стягненню у сумі 1 813,17грн. (2 422,40х74,85/100).

Керуючись Законом України «Про споживче кредитування, ст.ст. 203, 215, 522, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором № від 11.03.2021 року в розмірі 34 547 (тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок сім) грн. 60 коп., з яких: 21 911 (двадцять одна тисяча дев`ятсот одинадцять) грн. 54 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 12 636 (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 06 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) 1 813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 17 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.08.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С.Холод