Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2025 Справа №607/8471/25 Провадження №2/607/3011/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , його представника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягнути з відповідача на його користь 131330 грн матеріальної шкоди та 50000 грн завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 31.03.2023 біля 11:05 хвилин на перехресті вулиць Микулинецької, Миру та Національного відродження в смт Велика Березовиця, ОСОБА_2 , який керував тз Mazda Familia днз НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, виконуючи маневр повороту ліворуч при зеленому сигнал світлофора, не дав дорогу транспортному засобу марки «Рено» моделі «Меган» днз НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку та який, щоб уникнути зіткнення, був змушений різко змінити напрямок руху та допустив з`їзд у кювет із перекиданням транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні ушкодження із матеріальними збитками. За цим фактом постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 07.05.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122, 124 КУпАП. На момент ДТП Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-210416317 у ПРАТ СК «Еталон». Позивач стверджує, що 20.01.2025 йому перераховано грошові кошти в сумі 160000 грн страхового відшкодування згідно ліміту. Разом із тим, згідно висновку судового експерта Мазура М.С. від 14.10.2024 за № 115/24 вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ Renault Megan днз НОМЕР_2 після ДТП, яке мало місце 31.03.2023 станом на момент ДТП приймається рівною вартості автомобіля - 291330 грн. Тому, просить стягнути різницю між вартістю матеріального збитку - вартості автомобіля до ДТП та сумою, яка виплачена страховою компанією - 160000 грн. Крім того, зазначає, що йому була завдана моральна шкоду, яка полягає у знищенні його майна, відсутності можливості користуватися засобом пересування.

Відповідач ОСОБА_2 у своїх заявах по суті, які подані через представника, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Категорично не визнає визначену експертом утилізаційну вартість КТЗ, в розмірі 16820 грн. Відповідачем отримано від ПрАТ "СК "ЕТАЛОН" регресну вимогу сплатити 160000 грн. На обґрунтування цієї вимоги страховиком повідомлено, що до них звертався позивач із заявою про виплату страхового відшкодування, разом із заявою було долучено звіт про оцінку КТЗ №92-D/15/97, що складений ФОП " ОСОБА_5 " згідно якого ринкова вартість КТЗ (матеріальний збиток) = 284 733, 52 грн, а вартість КТЗ в пошкодженому стані = 78 963, 03 грн. Отже наразі встановлено, що позивач надав із позовом інший розрахунок, аніж подав до страхової компанії, та на підставі якого було сплачено страхове відшкодування. У такому випадку розрахунок має бути здійснено інакший: 284 733, 52 грн. - 78 963, 03 грн - 160 000, 00 грн. = 45 770, 49 грн. Отже різниця є суттєвою, 45 770,49 грн, замість заявлених позивачем 114 510, 00 грн. Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять доказів того, що на експертний огляд КТЗ було запрошено відповідача по справі. Його відсутність при огляді наразі надає підстав для сумніву, щодо правильності визначених пошкоджень. При цьому звертає увагу на те, що ДТП відбулось 31.03.2023, а огляд 04.09.2024, тобто більше ніж через рік. На сторінці 3, експерт зазначає, що тривалий час автомобіль не експлуатувався та зберігався не належним чином - відкрите середовище. Отже в такому випадку й мови не може йти про об`єктивність цього висновку, оскільки об`єкт дослідження не був збережений у відповідному стані. Всупереч Методиці, експертом не долучено до висновку ні протоколу технічного огляду, ні графічної розгортки. У ремонтній калькуляції № 115/24 від 09.10.2024 експерт вказує, що ціни він обирає станом на 06.03.2023, в той час, коли зобов`язаний був визначати вартість ремонту станом на дату ДТП, тобто 31.03.2023. Вважає, що висновок експерта № 115/24 від 14.10.2024 не є належним та допустимим доказом, інших доказів на підтвердження власних вимог не надано, попри тягар їх доведення, а тому позовна заява не підлягає до задоволення. У запереченні на відповідь звертає увагу суду, що на запит ПрАТ "СК "ЕТАЛОН" надали відповідь до якого долучили запитувані документи, в тому ж числі звіт про оцінку № 92-D/15/97 від 22.11.2024, згідно якого вартість матеріального збитку завданого позивачу = ринкові вартості автомобіля = 284 733, 52 грн. Також й страховик надав звіт про оцінку № 93-R/15/44 від 31.03.2024, згідно якого ринкова вартість пошкодженого автомобіля = 78 963, 03 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.04.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 04.08.2025 суд постановив відмовити у задоволенні клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи. Суд виходив із того, що в матеріалах справи вже є висновок експерта, який попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, відповідач із клопотанням про проведення повторної експертизи не звертався.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов, просили відмовити у його задоволенні.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

ОСОБА_4 є власником транспортному засобу марки «Renault» моделі «Megan», державний номерний знак НОМЕР_2 , що видно із свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 (а.с. 19).

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2024 у справі №607/6996/23, яка залишена в силі постановою судді Тернопільського апеляційного суду від 04.07.2025, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП за те, що він 31.03.2023 об 11 год. 05 хв. на перехресті вулиць Микулинецької, Миру та Національного відродження в смт Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, керуючи транспортним засобом марки «Mazda» моделі «Familia», державний номерний знак НОМЕР_4 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, виконуючи маневр повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не дав дорогу транспортному засобу марки «Renault» моделі «Megan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку та який, щоб уникнути зіткнення, був змушений різко змінити напрямок руху та допустив з`їзд у кювет із перекиданням транспортного засобу. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні ушкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху.

Відповідно до висновку судового експерта Мазура М.С. від 14.10.2024 за №115/24 (а.с. 24-45) вартість КТЗ Renault Megan днз НОМЕР_2 без урахування отриманих пошкоджень у ДТП, яка мала місце 31.03.2023 станом на момент ДТП становить 291330 грн (1). Вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ Renault Megan днз НОМЕР_2 після ДТП, яке мало місце 31.03.2023 станом на момент ДТП приймається рівною вартості автомобіля - 291330 грн (2). Вартість придатних для вторинного використання запасних /складових/ частин КТЗ Renault Megan днз НОМЕР_2 після ДТП яке мало місце 31.03.2023 станом на момент ДТП при зовнішньому візуальному обстеженні без проведення необхідних технологічних, інструментальних, діагностичних дефектовок деталей, механізмів, вузлів, агрегатів, вимірів /замірів/ ймовірно будуть становити 16820 грн (3).

Експерт зробив висновок, що вартість відновлювального ремонту (537412,39) є вищою від вартості тз до ДТП (291330 грн), а тому його ремонт є недоцільним.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_6 підтримав висновок, пояснив, що експертиза проведена у відповідності до методики, яка затверджена у встановленому законом порядку. Зазначив, що в абзаці другому сторінки 12 висновку була допущена описка, та зазначено замість тз Renault Megan - тз Ford VII 1.4і. Крім того утилізаційна вартість автомобіля також визначена у відповідності до методики. Зазначає, що ним не визначалися вартість запчастин - двигуна та інших, оскільки згідно методики, вони можуть бути справними, але не мають гарантії, та відповідно до технічних рекомендацій не можуть встановлюватися на автомобіль, а тому не могли оцінюватися. Отже, бралися тільки цілі запчастини, щодо яких немає обмежень їх повторного встановлення на інше авто. Стверджує, що оскільки він описав пошкодження автомобіля у висновку, не було необхідності окремо складати акт огляду.

Відповідно до звіту про оцінку № 92-D/15/97 від 22.11.2024 ФОП ОСОБА_7 вартість матеріального збитку завданого позивачу = ринкові вартості автомобіля Renault Megan днз НОМЕР_2 = 284733,52 грн (а.с. 107-114).

Також, відповідно до звіту про оцінку № 93-R/15/44 від 31.03.2024, ринкова вартість пошкодженого автомобіля Renault Megan днз НОМЕР_2 78963,03 грн (а.с. 115-240).

Позивач стверджує, що за полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР 210416317 ним було отримано 160 000 грн страхового відшкодування.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення зважаючи на таке.

Вирішуючи питання відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно частини першої статті 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як видно із матеріалів справи, з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував своїм автомобілем, сталося ДТП, в якому пошкоджено транспортний засіб Renault Megan днз НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Вказана обставина підтверджується постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2024 у справі №607/6996/23, яка залишена в силі постановою судді Тернопільського апеляційного суду від 04.07.2025, та не підлягає доказуванню.

У відповідності до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІУ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як визнають сторони, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-210416317 у ПРАТ СК «Еталон» та позивач отримав 160000 грн страхового відшкодування.

При цьому, суд враховує, що відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг №1626 від 09.07.2018 (у редакції, чинній на 2023 рік, після змін, внесених Нацбанком України у 2022 році) встановлено ліміт відповідальності за полісом ОСЦПВ у розмірі 160 000 грн - за шкоду, завдану майну одного потерпілого.

Із змісту статті 30 Закону № 1961-ІУ вбачається, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Відповідно до висновку експерта від 14.10.2024 ринкова вартість автомобіля Renault Megan днз НОМЕР_2 до ДТП - 291330 грн, вартість ремонту без урахування зносу - 537412,39 грн, вартість ремонту з урахуванням зносу - 321340,57 грн.

Враховуючи приписи статті 30 Закону № 1961-IV, ремонт автомобіля позивача є економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Тому, позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди, яка дорівнює різниці між вартістю транспортного засобу до ДТП (291330) та після ДТП (16820), що становить 274510 грн.

Отже, страхове відшкодування, у розмірі 160000 грн не покрило матеріальний збиток позивача.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Оскільки ліміт відповідальності страховика (160000 грн), менший від розміру завданої шкоди (274510 грн), різницю, яка становить 114510 гривень слід стягнути із відповідача ОСОБА_2 .

Доводи представника відповідача щодо наявності сумнівів у правильності висновку експерта у зв`язку з тим, що про технічний огляд автомобіля не було повідомлено учасника ДТП, а також у зв`язку із сумнівами у утилізаційній вартості автомобіля Renault Megan днз НОМЕР_2 суд відхиляє, виходячи з наступного.

Суд бере до уваги саме висновок експерта ОСОБА_8 від 14.10.2024 за № 115/24, який має вищу освіту за спеціальністю «автомобільний транспорт» та кваліфікацію судового експерта з правом проведення судових експертиз, стаж експертної роботи - 25 років. Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам статті 102 ЦПК України, є достатньо науково обґрунтований та мотивований, складений для суду, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, експерт здійснював огляд транспортного засобу, тому суд на підтвердження розміру збитку, завданого транспортному засобу.

При цьому, експерт у судовому засіданні підтримав свій висновок та надав вичерпні відповіді на зауваження відповідача та його представника.

Суд не бере до уваги на спростування висновку судового експерта наявний в матеріалах справи звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу за замовленням страховика, оскільки у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, як це вимагається частиною п`ятою статті 106 ЦПК України. Саме до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункти 67, 68, 71 постанови) та Касаційний цивільний Суд Верховного Суду у своїй постанові від 20 травня 2020 року у справі №201/12712/16-ц.

Вказуючи на те, що відповідач не був присутній під час огляду транспортного засобу, відповідач не наводить обґрунтованих доводів щодо незаконності висновку судового експерта, який би свідчив про неправильність визначення розміру заподіяної шкоди. Присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби. Вказаний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 у справі № 645/2553/15-ц.

З наведених вище підстав судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової авто технічної експертизи, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Суд також враховує і суперечливу поведінку відповідача у судовому засіданні, який, заперечуючи утилізаційну вартість автомобіля визначену експертом, відмовився від пропозиції позивача укласти мирову угоді відшкодувати меншу вартість завданих збитків при передачі йому пошкодженого транспортного засобу та заперечив свою винуватість у ДТП.

Отже, суд доходить остаточного висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 114510 гривень матеріальної шкоди пошкодженням транспортного засобу та відшкодування послуг евакуатору, а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд виходить із такого.

Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За положеннями статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілих (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

Оцінюючи вимоги позивача про заподіяння моральної шкоди, суд вважає, що він зазнав негативних емоцій, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. З урахуванням вразливого стану, негативні емоції, викликані протиправними діями відповідача, досягли рівня страждання (у розумінні статті 23 ЦК України), а отже моральну шкоду було завдано.

Визначаючи розмір моральної шкоди завданої ОСОБА_4 , суд виходить із глибини фізичних та душевних страждань у зв`язку із знищенням його майна.

Так, з вини відповідача знищено транспортний засіб позивача. Очевидним є те, що він у зв`язку із цим зазнав негативних переживань та емоцій та внаслідок протиправних дій відповідача тривалий час (більше двох років, з березня 2023 року) був змушений прикладати додаткових зусиль щоб відновити свої майнові права. Порушився звичний устрій його життя та життя сім`ї, враховуючи те що позивач був позбавлена на тривалий час зручного засобу пересування, потрібно було докладати додаткових зусиль. Крім того, тривалий час позивач змушений відстоювати в судах свої права.

Отже, враховуючи характер порушення, глибину душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір спричиненої моральної шкоди слід визначити в сумі 30000 гривень, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить із такого.

ОСОБА_4 сплатив 1813,30 гривень судового збору (а.с. 1,2). Суд задоволив стягнення 144510 (114510+30000) із 181330, що становить 79,69 %. Отже, в силу 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 слід стягнути 1445,02 грн (79,69 % від 1813,30) судового збору

Також позивач поніс витрати в розмірі 7900 грн за проведення судової експертизи (а.с. 22,23). Ці витрати стосується позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, які задоволено в розмірі 114510 грн із 131330 грн, що становить 87,19 %. Отже, в силу 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 слід стягнути 6888,01 (7900Х87,19 %) грн судових витрат на проведення експертизи.

Разом, із відповідача в користь позивача слід стягнути 8333,03 (6888,01+1445,02) грн судових витрат.

Керуючись статтями 13, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 288, 289, 351-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 114510 гривень матеріальної шкоди пошкодженням транспортного засобу, 30000 гривень моральної шкоди та 8333 гривень 03 копійки судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6

Відповідач: ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_7 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк