Справа № 469/658/25 Головуюча у 1-й інстанції Гапоненко Н. О.
Провадження № 22ц/812/1492/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

із секретарем: Носіковим І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

поданої від її імені представником ОСОБА_2 ,

на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області, постановлену 3 липня 2025 року під головування судді Гапоненко Н. О. у приміщенні суду у селищі Березанка Миколаївської області зі складанням повного судового рішення, у справі

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,

третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету

Коблівської сільської ради Миколаївської області

(далі - орган опіки та піклування)

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначала, що у період з 24 червня 2017 року по 23 травня 2023 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та має з відповідачем спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та відповідач не надає матеріальної допомоги та утримання дітей, не турбується про стан їх здоров`я, та здобуттям старшим сином шкільної освіти, а також іншими питаннями пов`язаними із утриманням, вихованням та розвитком дітей.

Оскільки відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не спілкується з ними та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка просила про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання синів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 3 липня 2025 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що спір даний не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судами України, оскільки відповідач є громадянином іншої держави - російської федерації, не має зареєстрованого місця проживання та майна на території України.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу суду про відмову у відкритті провадження та повернути справу до суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права під час її ухвалення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що поза увагою суду залишилось те, що позивачкою пред`явлено дві позовні вимоги, одна з яких стосується стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, місце проживання яких зареєстровано разом із позивачкою на території України за адресою: АДРЕСА_1 , а тому за нормами процесуального закону позови цієї категорії можуть подаватися до суду за вибором позивача за його зареєстрованим місцем проживання або перебування.

Втім, суд помилково вважав, що позивачка звернулася до суду лише з позовом про позбавлення батьківських прав і тому безпідставно відмовив відкритті провадження.

30 липня 2025 року представником позивачки подана заява про розгляд справи в суді апеляційної інстанції без його участі та без участі позивачки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково із наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд керувався пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України з тих підстав, що справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, так як спір, що виник між сторонами, не підсудний національним судам України.

Між тим з такими висновками суду повністю погодитися неможна, враховуючи наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За змістом частини 1 статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, якщо у справі про стягнення аліментів позивач має місце проживання в Україні (пункт 4 частини 1 статті 77 цього ж Закону).

Питання встановлення або оскарження батьківства за статтею 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначається особистим законом дитини на момент її народження, а за пунктом 2 частини 1 статті 77 цього ж Закону справи, що виникли з правовідносин між батьками та дітьми, відносяться до виключної підсудності судів України лише у випадках, коли обидві сторони проживають на території України.

З матеріалів справи слідує, що сторони зареєстрували та розірвали шлюб на території іноземної держави російської федерації, яка є місцем народження їх спільного сина ОСОБА_6 . Спільний син сторін ОСОБА_7 народився теж на території іншої держави Чеської Республіки ( а.с.10-15, 22-23). На час народження ОСОБА_7 позивачка не проживала на території України та в наступний час знаходиться на території Чеської Республіки, де доглядає дітей та син ОСОБА_6 відвідує дитячий заклад.

Втім, позивачка є громадянкою України, на території якої має місце постійної реєстрації з 14 вересня 2006 року, а з 25 липня 2024 року нею здійснена реєстрація місця проживання дітей за адресою свого місця реєстрації та оформлено у Посольстві України в Чеській Республіці громадянство України для спільних з відповідачем дітей з 22 серпня 2023 року , після чого з 17 листопада 2023 року підписані в інтересах дітей декларації з лікарем медичного закладу, який розташований у місті Південне Одеської області (а.с.16-25, 27-36).

Тобто позивачкою зроблено усі дії на підтвердження свого місця реєстрації та місця реєстрації дітей на території України, як спільно зареєстрованого її місця проживання разом з дітьми, що територіально підсудне Березанському районному суду Миколаївської області.

За такого позивачкою подана позовна заява до відповідача, який є іноземним громадянином, до Березанського районного суду Миколаївської області, де об`єднано дві окремі позовні вимоги: одна з яких про позбавлення батьківських прав не підлягає розгляду у національному суді України у відповідності до Закону України «Про міжнародне приватне право» та взагалі утруднює встановлення обставин у справі задля дачі висновку органу опіки та піклування, у зв`язку з фактичною відсутністю матері та дітей на території України, а інша вимога стягнення аліментів на утримання дітей, яка є підсудною Березанському районного суду Миколаївської області. При тому вимога про стягнення аліментів об`єднана позивачкою з іншою позовною вимогою без пояснення такої доцільності, оскільки призведе до зволікання з остаточним вирішенням справи та отриманням судового рішення, направленого на захист, передусім, інтересів дітей.

За наведеного та враховуючи положення статті 188 ЦПК України, якою питання про об`єднання та роз`єднання вимог не віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 379 ЦПК України і направити справу до того ж суду для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про можливість відкриття позовного провадження, оскільки одна із позовних вимог пред`явлена правильно за місцем зареєстрованого місця проживання позивачки разом з малолітніми дітьми.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені адвокатом Берзінєм Сергієм Людвиговичем, задовольнити частково.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 3 липня 2025 року скасувати і направити справу до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Т. В. Крамаренко