ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м.Суми

Справа №574/614/24

Номер провадження 22-ц/816/790/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2024 року у складі судді Гука Т.Р., ухвалене в селищі м. Буринь Сумської області,

в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»)звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 16 січня 2018 року та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, яка діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Йому було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 40 000 грн. Також 16 січня 2018 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, а 08 липня 2022 року - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну карту, а також погодив інші суттєві умови користування кредитним рахунком, зокрема розмір процентної ставки 40,8% річних.

Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 23 червня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 49 654 грн 41 коп., яка складається із: 40 122 грн 44 коп. заборгованість за тілом кредиту, 9531 грн 97 коп. заборгованість за простроченими процентами, яку позивач і просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Буринського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2024 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 січня 2018 року станом на 23 червня 2024 року в розмірі 40 122 грн 44 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду в частині відмови у задоволення позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами в розмірі 9531,97 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту рішення суду не оскаржується.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що проценти за користування кредитними коштами були нараховані після погодження з відповідачем процентної ставки згідно із заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 08 липня 2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Тобто відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати процентів. Банківська виписка є належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором. У виписці про рух коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошових коштів, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 40 122,44 грн не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розмір процентної ставки вказана заява не містить (а.с. 42, Т. 1).

Також 16 січня 2018 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 124-127, Т. 1).

08 липня 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій визначено основні умови кредитування: тип кредитування відновлювальна кредитна лінія; розмір кредитного ліміту на різних видів карт; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold; тип процентної ставки фіксована; порядок повернення кредиту, пеня, штрафи, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, процентів: 84,0% - для карт Універсальна, 81,6% - для карт Універсальна Gold тощо (а.с. 43-65, Т. 1).

Також позивачем було надано виписку з рахунку (а.с. 66-123), копію Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, який не містить підпису відповідача (а.с. 169-259, Т. 1).

Відповідно до розрахунку банку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 23 червня 2024 року становить 49 654 грн 41 коп., з яких: 40 122 грн 44 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9531 грн 97 коп. заборгованість за простроченими процентами (а.с. 21-24; 26-41, Т. 1).

Частково задовольняючи позов АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що у підписаній анкеті-заяві від 16 січня 2018 року відсутні будь-які дані про розмір процентів за користування кредитними коштами, строк їх повернення та тип отриманої відповідачем кредитної картки. При цьому, підписана відповідачем 08 липня 2022 року заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може підтверджувати досягнення сторонами домовленості про сплату процентів за користування кредитними коштами при укладенні договору 16 січня 2018 року, а доданий до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківський послуг, який не підписаний відповідачем, не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 16 січня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. З врахуванням зазначеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами. Оскільки на момент розгляду справи фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 40 122,44 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду узгоджуються з вимогами закону та матеріалами справи.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що проценти за користування кредитними коштами були нараховані після погодження з відповідачем процентної ставки.

При зверненні до суду з позовом позивач просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 9531,97 грн.

Як вже зазначалося вище, анкета-заява від 16 січня 2018 року, підписана відповідачем, розмір процентної ставки не містить. Підписана відповідачем 08 липня 2022 року заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить інформацію щодо умов кредитування для різних кредитних карток, а з урахуванням, зокрема того, що позивачем не було надано довідку про видані відповідачу картки, тому з підписаної відповідачем 08 липня 2022 року заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг неможливо встановити, на які саме умови кредитування погодився відповідач, підписавши вказану заяву, в тому числі і щодо розміру процентної ставки. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами банк нараховував і до підписання відповідачем заяви від 08 липня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за процентами.

Таким чином доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374; 375; 381-382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова