Справа № 473/2612/25
РІШЕННЯ

іменем України

"27" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Ротар М.М.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

20.05.2025 року представник ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договорами №3273077 від 18.11.2021 року та №103163837 від 18.11.2021 року у загальному розмірі 35147,20 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір №3273077, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі 4000,00 гривень, а остання зобов`язалась повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором.

26.07.2024 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором №3273077 від 18.11.2021 року.

Заборгованість відповідача за кредитним договором №3273077 від 18.11.2021 року становить 17336,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 4000 грн; заборгованість за відсотками 13056,00 грн; заборгованість за комісією 280,00 грн.

Крім того, 18.11.2021 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено договір №103163837, відповідно до якого відповідач отримала позику у розмірі 4000,00 гривень, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

10.02.2022 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №10-02/2022-50, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги за договором №103163837.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» отримало право грошової вимоги за договором №103163837.

18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та позивачем було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №103163837.

Заборгованість відповідача за кредитним договором №103163837 становить 17811,20 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 3520,00 грн; заборгованість за процентами 14291,20 грн.

Відповідачка на користь первісного та нових кредиторів зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами не виконала, тому позивач просив стягнути заборгованість в загальному розмірір 35147,20 грн. та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень та на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень.

Ухвалою судді від 21 травня 2025 року за позовною заявою відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06 червня 2025 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перерахування кредитних коштів позичальнику - не надано виписку по картковому рахунку, розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо). Крім того, доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Також, не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості зокрема за процентами в сумі із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою. Витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу, до того ж наданий витяг не підписаний сторонами, а сформований самим позивачем, тому у справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача. Надані докази не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів. Наданий розрахунок заборгованості складений самим кредитором і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції і не є документом первинного бухгалтерського обліку. Також від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

17.06.2025 року представником позивача було подана відповідь на відзив у якому він зазначив, що ідентифікація відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, наявною в матеріалах справи. Відповідач не заперечує що всі відомості вказані в Заявці-Анкеті є коректними. Одноразовий ідентифікатор був направлений на номер телефону зазначений ним в заяві-анкеті , дані відповідача вказані нею самою у відзиві на позовну заяву. З розрахунку заборгованості як первісного кредитора і фактора чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Контррозрахунку відповідачем не надано. Нарахування процентів здійснювалось в межах строку кредитування визначеного та погодженого сторонами договору. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку. Позивач та первісний кредитор не є банками та на них не розповсюджується дія Закону України «Про банки та банківську діяльність». Видача кредиту відбулася шляхом здійснення бухгалтерських проводок в системі кредитодавця без видачі готівкових або безготівкових коштів позичальнику. Відтак, надання первинних бухгалтерських документів не є можливим, оскільки такі не існують і не могли існувати взагалі. Матеріали справи містять докази оплати договору факторингу, акт приймання-передавання реєстру боржників та реєстр боржників, підписаний обома сторонами. Враховуючи викладене представник позивача просив задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача адвокат Сердійчук Я.Я. надала заяву, в якій просила судове засідання провести без участі представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Зачепіло З.Я. у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи здійснювати у їх відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 18.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит №103163837, за умовами якого відповідач отримав кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 4000 гривень (п. 1.2 Договору); кредит надається строком на 15 днів з 18.11.2021 року до 03.12.2021 року (п 1.3, 1.4 Договору); комісія за надання кредиту: 1160,00 гривень, яка нараховується за ставкою 29,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. договору); проценти за користування кредитом: 1800,00 гривень, які нараховуються за процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.2 Договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору); кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). Такі ж відомості щодо розрахунку містить додатках №1 (Графік платежів), № 2 (Паспорт споживчого кредиту) до кредитного договору №103163837 від 18.11.2021 року.

До договору складена Анкета-заява на кредит №103163837, яка містить, окрім відомостей щодо істотних умов кредитного договору, відомості щодо процесу оформлення та розгляду заяви.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 акцепт договору здійснив шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R14614.(а.с. 43)

За умовами укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з відповідачем у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

Відповідно до пункту 2.3.1.1. Договору про споживчий кредит №103163837 від 18.11.2021 року сторони передбачили можливість його пролонгації на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити 3, 7 та 15 днів з максимальним розміром комісії та з максимальним розміром комісії у відсотковому значенні від поточного залишку кредиту за його продовження 3.00, 5.00 та 10.00 відповідно.

Згідно до пункту 2.3.1.2. Договору про споживчий кредит №103163837 від 18.11.2021 року передбачена пролонгація на стандартних умовах, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 Договору.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 4000,00 грн, що підтверджується довідкою від 12.12.2024 про здійснення переказу. Карта отримувача НОМЕР_1 . Призначення платежу: Кошти згідно договору 103163837.(а.с.43)

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит №103163837 від 18.11.2021 року належним чином не виконала, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до здійсненого ТОВ «Міолан» розрахунку складає 17811,20 грн, з яких: 3520,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14291 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

10.02.2022 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №10-02/2022-50, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги за договором №103163837.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» отримало право грошової вимоги за договором №103163837.

18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та позивачем було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №103163837.

Крім того, 18.11.2021 року між ТОВ «Міолан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3273077. Договір був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «S37567». Відповідно до умов договору відповідач отримав позику у розмірі 4000,00 грн, проценти за користування кредитом 1056,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строк кредитування 30 днів з 18.11.2021 року по 18.12.2021 рік, комісія за надання кредиту 280,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,50 відсотків від суми кредиту одноразово.

Довідкою про ідентифікацію по договору №3273077 підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 акцепт договору здійснила шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S37567.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 4000,00 грн, що підтверджується довідкою від 10.01.2025 року про здійснення переказу. Карта отримувача НОМЕР_1 . Призначення платежу: Кошти згідно договору 3273077.(а.с.46)

26.07.2024 року між ТОВ «Міолан» та позивачем було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №3273077.

Заборгованість відповідача за кредитним договором №3273077становить 17336,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 4000 грн; заборгованість за процентами 13056,00 грн., заборгованість за комісіями 280,00 грн.

За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч.2 ст.639 ЦК України).

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19).

Аналізуючи порядок укладення договорів у цій справі суд враховує, що договора були підписані відповідачкою аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, тобто укладення між сторонами правочинів підтверджено належними та допустимими доказами.

Таким чином, у відповідачки в силу наведених вище умов укладених нею договорів та положень чинного законодавства, існує обов`язок щодо повернення коштів, взятих нею у кредит.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан» кредитні договори, підписавши їх одноразовим ідентифікатором, та отримала кредитні кошти. Зобов`язання за кредитними договорами вона належним чином не виконала, кредитні кошти у встановлений строк не повернула, унаслідок чого утворилась заборгованість.

У відзиві на позов представник відповідача заперечує проти позовних вимог з підстав відсутності у справі належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів відповідачу у розмірі, визначеному в договорі та зазначає, що розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинним документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Суд не погоджується із вказаними твердженнями представника відповідача, оскільки чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості.

При цьому, відповідач не спростував належними та допустимими доказами розмір заборгованості та не надав власного розрахунку. Представник відповідача, заперечуючи отримання коштів відповідачем не подав суду жодного доказу на спростування цих обставин.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримала кредитні кошти та за весь час користування кредитними коштами відповідач жодного разу не здійснила погашення заборгованості.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в загальному розмірі 35147,20 грн, з яких заборгованість за договором №3273077 становить 17336,00 грн (заборгованість за основним зобов`язанням 4000 грн; заборгованість за відсотками 13056,00 грн; заборгованість за комісіями 280 грн.), заборгованість за кредитним договором №103163837 становить 17811,20 грн (заборгованість за основним зобов`язанням 3520,00 грн; заборгованість за процентами 14291,20 грн.)

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, відповідно до ч.ч.2-5 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію договору від 02 липня 2024 року №02-07/2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», про надання правової допомоги з додатком у вигляді узгоджених тарифів за надані послуги, а також документи, що містять перелік, детальний опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, оплату виконаної роботи, зокрема: надання усної консультації з вивченням документів, вартість послуги 4000,00 грн (виходячи з потраченого часу в 2 год та вартості послуги в 2000,00 грн за 1 год роботи); складання позовної заяви, вартість послуги 9000,00 грн (виходячи з потраченого часу в 3 год та вартості послуги 3000 грн за 1 год роботи).

Зазначений позивачем розмір вказаних витрат є завищеним, оскільки справа належить до категорії незначної складності, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, судова практика у цій категорії справ є усталеною, в зв`язку з чим при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність досліджувати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, витрачати значний час на складання позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що співмірними із складністю справи, виконаними роботами (наданими послугами) є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України)

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст. ст.12,13,81,89,263-265,280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 35147 грн. 20 коп. до складу якої входить заборгованість за договором №3273077 від 18.11.2021 року у розмірі 17336,00 грн та заборгованість за договором №103163837 від 18.11.2021 року в розмірі 17811 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул.Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521; )

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Ротар