ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2025 року

м. Харків

справа № 644/9266/24

провадження № 22-ц/818/3466/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Маміної О.В.,

суддів: Мальованого Ю.М., Шабельнікова С.К.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договоромза апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Яковенко Оксани Григорівни на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2025 року, постановлене під головуванням судді Попової В.О.,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договоромпро відкриття кредитної лінії № 1359-6906 від 05.03.2024 року у розмірі 75 668 грн 38 коп., з яких: 1 916 грн 38 коп. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, 24 000 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 49 752 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1359-6906 від 05.03.2024 року у розмірі 75 668 грн 38 коп., яка складається з: 1 916 грн 38 коп. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, 24 000 грн 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 49 752 грн 00 коп. -простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Яковенко Оксана Григорівна подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини у справі та помилково не прийняв до уваги, те, що реквізити банківської картки співпадають з огляду на те, що реквізити були зашифровані та без наявності довідки банку про належність картки саме Відповідачу просто неможливо зробити висновок про тотожність реквізитів у довідці ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування Відповідачу грошових коштів в сумі 24 000,00 грн за допомогою системи LiqPay та у договорі. Вважає за необхідне зазначити, що сам лише факт погодження договору та його істотних умов (предмет, ціна, строк) та наявність довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування Відповідачу грошових коштів в сумі 24 000,00 грн за допомогою системи LiqPay не може бути належним, допустим, достатнім доказом того, що Позивачем були виконані зобов`язання із перерахунку коштів за кредитним договором. Також вказує, що лише виписка з особового рахунку клієнта банку є документом, який може засвідчити надходження грошових коштів на відповідний банківський рахунок відкритий споживачу. З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» своїх зобов`язань по договору про відкриття кредитної лінії № 1359-6906 від 05.03.2024 року щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Апелянт вважає, що п. 4.10. Договору про відкриття кредитної лінії № 1359-6906 від 05.03.2024 року, в якому зазначено, що реальна річна процентна ставка складає 27 138,17 %, а також п. 4.11 зазначеного Договору, в якому зазначено, що орієнтована вартість кредиту на дату укладення договору складає 123 937,05 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом 99 937,05 грн, є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Тому вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту), нараховані проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту, у встановленому Договором розмірі не сплатила, унаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1359-6909 від 05.03.2024 року в повному обсязі, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що 05.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1359-6906 (далі - Договір), якій підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С2587 (а.с. 10-27).

Відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченим цим договором (п. 2.2. Договору).

Згідно п. 3.1. цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.п. 4.1. - 4.12. п. 4 Договору визначені порядок та умови надання Кредиту.

Так, зокрема, відповідно до п.п. 4.1. - 4.3. Договору визначено, що розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту складає 24 000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 05.03.2024. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим Позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений Позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за зниженою процентною ставкою. Надані клієнту в межах програм лояльності знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п. 10.2. цього Договору. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту).

Згідно з п.п. 4.6., 4.9. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за зниженою ставкою). Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 29.12.2024 року. Строк дії Договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 години доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження строку кредитування або строку дії Договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором.

Пунктом 4.7. Договору визначено, що комісія за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0%, вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою).

Відповідно до п.п. 4.10., 4.11. Договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять вісім цілих, сімнадцять сотих процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає: 123 937,05 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.п. 5.1. Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх восьми Базових періодів строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за заниженою ставкою (Додаток № 3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкого переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах, Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця.

Як вбачається з наданого позивачем Додатку № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1359-6906 від 05.03.2024 року, Додатку № 4 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1359-6906 від 05.03.2024 року, відповідачка ознайомлена з Таблицями обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за зазначеним вище Договором, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) А2587 (а.с. 48-49, 50-52).

Як вбачається з пунктів 12.1, 12.3.1 Договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

До позовної заяви також додано Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою ОСОБА_1 була ознайомлена 05.03.2024 року, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) НОМЕР_1 (а.с. 43-47).

Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 24 000,00 грн, підтверджується копією довідки АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за кредитним договором №1359-6906 від 05.03.2024 року, за допомогою системи LiqPay, платіж №, дата платежу 05.03.2023 року, № платіжної карти НОМЕР_2 .

Зазначені в листі реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідачки, вказаними у Договорі.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.08.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 1359-6906 від 05.03.2024 року у розмірі 75 668,38 грн, яка складається з: 1 916,38 грн - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, 24 000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 49 752,00 грн- прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

23.08.2024 року на адресу ОСОБА_1 направлена вимога про усунення порушень умов Договору № 1359-6906 від 05.03.2024 року, в якій останню повідомлено про необхідність протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зазначені в Договорі (а.с. 54). Однак у визначені строки відповідачкою зазначена вимога не виконана.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1359-6906. На виконання зазначених вимог законодавства про електронні правочини, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2587, для підписання кредитного договору № 1359-6906 від 05.03.2024 року та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 24 000 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період- 14 днів, комісія за видачу кредиту - 15.00% від суми кредиту, знижена % ставка - 1,20 % в день, стандартна % ставка - 1.50 % в день. Позивач через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачкою в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Відповідачка всупереч умовам Кредитного договору, не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами договору. У зв`язку з чим станом на 08.08.2024 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідачки становить 75 668 грн 38 коп., що складається з: простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту - 1 916 грн 38 коп., простроченої заборгованості за кредитом - 24 000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 49 752 грн 00 коп. Кредитодавець направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору № 1359-6906 від 05.03.2024 року, однак дана вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачка добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, позивач змушений звернутися до суду.

Відповідно до частин 1 і 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Взяті на себе зобов`язання за договором від 05.03.2024 року Товариство виконало своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позовних вимог Товариства в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з доведеності невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. Проте, висновки суду першої інстанції щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 не в повній мірі відповідають закону.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не вказано переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з комісією, Товариством в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що Товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх Банком зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позивачем неправомірно нараховано позичальнику списання по комісії у сумі 1 916,38 грн, яка підлягає вираховуванню із загального розміру заборгованості.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. У зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - зміні зі зменшенням розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з підстав, зазначених вище.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»підлягає заборгованість за кредитним договором в розмірі 73 752,00 грн(75 668,38 грн - 1 916,38 грн).

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 в іншій частині, слід відмовити.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вказаного рішення суду першої інстанції слід змінити, а позовні вимоги - задовольнити частково.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково на 97,47%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 361,11 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», у зв`язку з чим судове рішення в цій частині підлягає зміні зі зменшенням розміру судового збору з 2 422,4 грн до 2 361,11 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково на 2,53%, тому судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 91,93 грн підлягає стягненню Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 361,11 грн, а з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 91,93 грн, то, враховуючи ч.10 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» необхідно стягнути різницю судових витрат, покладених на обидві сторони, в розмірі 2 361,11-91,93 = 2 269,18 грн, а також звільнити ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від обов`язку сплачувати судовий збір ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Яковенко Оксани Григорівни - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2025 року змінити.

Позовні вимоги овариства з обмеженою відповідальністю " Укр Кредит Фінанс " задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Укр Кредит Фінанс " заборгованість за кредитним договором в сумі 73 752,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Укр Кредит Фінанс " судовий збір в розмірі 2 269,18 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

С.К. Шабельніков