Справа № 295/3366/25 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 56 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

19 серпня 2025 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Коломієць О.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії про стягнення безпідставно набутих коштів

в с т а н о в и в :

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 17 червня 2025 року подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду від 23 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору, а апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для сплати судового збору.

18 серпня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Щодо відсутності доходів в період з 2022 року вказує, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією з боку російської федерації, вона у 2022 році перетнула державний кордон України в напрямку Великої Британії, де перебуває і зараз в статусі біженки. Офіційно не працює.

Дослідивши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, виходячи із наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18 зробила правовий висновок про те, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Отже, комплексний аналіз викладених законодавчих положень дає підстави для висновків, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, навіть якщо вона має статус біженця, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд урахував, що зазначені скаржником обставини, щодо наявності у неї статусу біженця, перебування за кордоном, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження її реального майнового стану (дані про доходи за попередній календарний рік (2024), наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо), який перешкоджає скаржникові виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору чи його відстрочення, зокрема, доказів того, що вона дійсно перебуває за кордоном та отримала захист в іншій країні.

При цьому слід враховувати, що є загальновідомим фактом те, що країни ЄС чи інші країни, до яких виїхали громадяни України у зв`язку з повномасштабним вторгнення рф 24.02.2022 року, надають вказаним особам гуманітарну допомогу, деякі з них щомісячно, і розміри вказаної допомоги подекуди є набагато більшими, ніж звичайні пенсії в Україні.

Відповідач, як вбачається із клопотання, проживає за кордоном, однак не зазначено, на які кошти вона там проживає, адже це само по собі є важливим.

Таким чином, відповідач не надала жодних документів (з належним перекладом українською мовою) з країни, де вона перебуває, які б підтвердили її дохід у вказаній країні, отримані грошові кошти або які б підтвердили, що вона жодних коштів не отримувала і не отримує.

За таких обставин, підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору не вбачається.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин, строк, встановлений суддею в ухвалі від 23 червня 2025 року підлягає продовженню для сплати скаржником судового збору.

Керуючись ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити скаржнику ОСОБА_1 строк, встановлений ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 червня 2025 року, до десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Коломієць