МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/5792/25
Провадження № 2/210/1856/25
У Х В А Л А

іменем України

27 серпня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Чайкіна О.В. розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод володіння приватною власністю шляхом виселення, відшкодування завданої шкоди та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Чайкіної О.В. 26 серпня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла вищевказана позовна заява.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суддею Чайкіною О.В. заявлено самовідвід.

Питання про відвід судді згідно ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Наведені вище обставини в очах стороннього спостерігача дійсно можуть сприйматись як такі, що впливають на здатність судді прийняти відповідне рішення у справі.

Головуюча у справі прямо чи побічно не заінтересована у результаті розгляду справи, проте вважає, що існують інші обставини, що можуть викликати у суспільства сумнів в її неупередженості та/або об`єктивності, виходячи з наступного.

У судовій практиці використовується презумпція особистої безсторонності суду, яка передбачає такий стан, допоки не надано доказів протилежного.

У пункті 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) Суд зазначив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення ЄСПЛ у справі «Kyprianou v. Cyprus», заява № 73797/01, п. 119).

Тобто, суб`єктивний критерій стосується особистих переконань або поведінки судді, а об`єктивний передбачає необхідність перевірки, чи існували встановлені факти, які могли б викликати сумніви в неупередженості.

Що стосується суб`єктивного критерію, то принцип, згідно з яким суд повинен вважатися вільним від особистих упереджень або упередженості, закріплений у практиці ЄСПЛ. Особиста неупередженість судді повинна презюмуватися доти, доки не буде доведено протилежне.

Що стосується об`єктивного критерію, то необхідно визначити, чи існують, окрім факти поведінки судді, які можна встановити і які можуть викликати сумніви в його або її неупередженості. Це означає, що при вирішенні питання про те, чи є в конкретній справі законні підстави побоюватися, що конкретний суддя або орган, який розглядає справу, не є неупередженим, позиція зацікавленої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати ці побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд в демократичному суспільстві повинен вселяти в суспільство довіру. Таким чином, будь-який суддя, щодо якого є законні підстави побоюватися відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід (див. рішення у справі «Castillo Algar v. Spain», 28 жовтня 1998 року).

Встановлено, що відповідачем по справі є ОСОБА_2 .

27 квітня 2023 року Вища рада правосуддя прийняла рішення № 440/0/15-23 про вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя за повідомленням судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіної О.В. та вирішила звернутися до Офісу Генерального прокурора щодо перевірки у порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, обставин зазначених у повідомленні судді.

04 травня 2023 року за повідомленням судді Чайкіної О.В. вищевикладені обставини відносно неправомірної поведінки ОСОБА_2 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування.

Головуюча у справі допитувалася у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР щодо дій відповідача у справі слідчими ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надала показання проти ОСОБА_2

ОСОБА_2 розповсюджував інформацію в соціальних мережах негативного формату щодо головуючої та членів її сім"ї, провокува конфлікти в приміщенні суду.

Враховуючи, що за повідомленням судді Чайкіної О.В. було внесено відомості до ЄРДР, розпочато досудове розслідування за фактами втручання в діяльність судді, головуючий вважає, що у разі ухвалення рішення у цій справі даним складом суду, у інших учасників провадження, а так само і у будь-якого стороннього спостерігача, можуть виникнути сумніви щодо відсутності неупередженності та безсторонності при ухвалені вирішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який с стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

З метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суду під час розгляду даної справи, дотримання прав учасників провадження, суддя приходить до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Самовідвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод володіння приватною власністю шляхом виселення, відшкодування завданої шкоди та стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод володіння приватною власністю шляхом виселення, відшкодування завданої шкоди та стягнення моральної шкоди (справа №210/5792/25, провадження №2/210/1856/25) - передати до канцелярії Металургійного районного суду міста Кривого Рогу для здійснення повторного авторозподілу.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Чайкіна