Справа № 464/3587/25
пр.№ 2/464/1784/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №001 від 07.07.2018 та №401 від 24.01.2022 у загальному розмірі 43 320,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.07.2018 між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №001, відповідно до умов якого останній видано кредит у сумі 21 900 грн. 24.01.2022 між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №401, відповідно до умов якого останньому видано кредит у сумі 10 000 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 04.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 43 320,82 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

07.07.2018 між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №001, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., в подальшому кредитний ліміт був збільшений до 21 900 грн.

24.01.2022 між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №401, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачу видано кредит в сумі 10 000 грн.

07.07.2018 та 24.01.2022 ОСОБА_1 підписав паспорти споживчих кредитів, зміст яких узгоджується зі змістом вищевказаних заяв про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підписавши договір, відповідач добровільно погодився на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.

Позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту боржника ОСОБА_1 по договору №001 від 07.07.2018, та платіжною інструкцією №TR.55459291.105739.8810 від 24.01.2022.

З виписки за договорами по особовому рахунку видно, що відповідач користувався кредитними коштами.

До Заяв про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позивач додав Публічні пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Публічна пропозиція) у редакціях, що діяли на момент укладення договорів між сторонами.

Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Пунктом 6.1 Розділу І Публічної пропозиції (в редакції, яка діє від 06.04.2018) передбачено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами цього договору та чинним законодавством України за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до п. 6.1 Публічної пропозиції (в редакції, яка діє від 01.11.2021), кожна зі сторін зобов`язана відшкодувати іншій стороні збитки, завдані порушенням умов договору, за виключенням моральної шкоди.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 04.02.2025 (включно), загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 43 320,82 грн., зокрема за кредитним договором №001 від 07.07.2018 у розмірі 28 587,32 грн., з яких: 21 822,80 грн. заборгованість за кредитом, 6 764,52 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором №401 від 24.01.2022 у розмірі 14 733,50 грн., з яких: 9281,53 грн. заборгованість за кредитом, 1,91 грн. заборгованість за процентами, 5 450,06 грн. заборгованість за комісією.

Пунктом 5 умов заяви №401 від 24.01.2022 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, у п. 7 такої заяви розмір разової комісії від суми кредиту складає 0,00%.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з ч. 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням наведеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21.

За таких обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за кредитним договором №401 від 24.01.2022 у розмірі 5 450,06 грн. задоволенню не підлягає.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитних договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 37 870,76 грн.

Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 044,99 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 11.08.2025.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 247, 263 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) заборгованість за кредитними договорами №001 від 07.07.2018 та №401 від 24.01.2022 у загальному розмірі 37 870 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 044 (дві тисячі сорок чотири) гривні 99 (дев`яносто дев`ять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 11.08.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО