ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2025 року м. Кропивницький

справа № 387/1699/24

провадження № 22-ц/4809/1128/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Федяєва Сергія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року у складі судді Солоненко Т. В. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст вимог позовної заяви

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі ТОВ «Іннова Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 70 000 грн та судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Позовна заява мотивована тим, що 18.02.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем укладено договір про надання грошових коштів № .

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 8 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».

Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000 грн.

Оскільки, ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків та має заборгованість перед позивачем на загальну суму 70 000 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, ТОВ «Іннова Фінанс» звернулось до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 18.02.2024 в розмірі 14 000 грн, з яких: заборгованість затілом кредиту 8 000 грн; заборгованість завідсотками 6 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 грн 48 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі договору надання грошових коштів у позику № від 18.02.2024, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 8 000 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 6 000 грн - заборгованість за відсотками в межах строку кредитування, а всього 14 000 грн.

Додатковим рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року заяву представника відповідача Федяєва С. В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 387/1699/24 за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 4 800 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що категорія справ не є складною, складання та подання пояснень у справі в такій категорії справ не потребувало значного часу для професійного адвоката, враховуючи зміст пояснень, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні та на те, що участь у судових засіданнях представник відповідача не брав, з огляду на те, що для суду не є обов`язковим зобов`язання, які склались між адвокатом та клієнтом щодо розміру витрат на правничу допомогу, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, наявні підстави для часткового задоволення вимог заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Федяєв С. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року та ухвалити нове, яким стягнути з ТОВ «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 9 600 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач зазначав, що позивач повинен сплатити 80 % від суми, вказаній у Додатковій угоді № 1 до Договору про надання правової допомоги № 16/01/2025 від 16.01.2025, згідно якого 80 % від 12 000 грн складає 9 600 грн.

Суд першої інстанції помилково зменшив відшкодування судових витрат, неправильно застосував норми права у питанны про судові витрати, які поніс ОСОБА_1 при розгляді справи.

Позивач до суду першої інстанції не надавав жодних заперечень щодо розміру судових витрат, які поніс відповідач від необґрунтованих вимог позивача.

Відзив на апеляційну скаргу

Від ТОВ «Іннова Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без змін додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 70 000 грн, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2025 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.09.2024 ТОВ «Іннова Фінанс» зареєстроване як юридична особа 26.02.2021, види економічної діяльності: 64.92 -інші види кредитування (основний).

18.02.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено у електронному вигляді договір надання грошових коштів у позику № .

Договір позичальником було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

За змістом пункту 1.1. позичальник отримує від позикодавця позику 8000 грн шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника.

Строк позики становить 30 днів (п. 1.2) .

Згідно п. 1.3.1, 1.3.2 дата надання позики 18.02.2024, дата повернення позики 19.03.2024.

У пункті 1.1.4 сторони визначили дисконтну (знижену) процентну ставку у відповідності до програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» 1,99 % на день.

Пунктом 1.1.5 встановлено поза акційну (базову) процентну ставку 2,5 % на день.

Пунктом 1.5 встановлено, що на період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нараховування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99 % від суми позики за кожний день користування позикою.

За змістом п. 1.5.1, у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація, відповідно до розділу 4 договору, застосовується позаакційна процентна ставка визначена у пункті 1.1.5 договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами.

За змістом п. 1.6 договору, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 договору умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99 % на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

Розділом 4 договору, зокрема у пункті 4.1 зазначено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація).

Згідно п. 4.2 договору у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації.

Відповідно до п. 4.9. договору продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди.

Додаток № 1 до договору № від 18.02.2024 є таблиця обчислення загальної вартості та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику.

Позивачем долучено анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи).

ТОВ ФК «Контрактовий дім» на підставі договору № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів здійснив переказ кредитних коштів від ТОВ «Іннова Фінанс» на картку ОСОБА_1 у сумі 8 000 грн, дата валютування 18.02.2024, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції № 19771-1354-88585570.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого представником ТОВ «Іннова Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання грошових коштів у позику № 1 від 18.02.2024 складає: 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 62 000 грн - заборгованість за процентами, разом 70 000 грн, проценти нараховувались за період з 18.02.2024 по 24.12.2024, кількість днів прострочення 310.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першоюп`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої, третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позовуна відповідача; 2) у разі відмови в позовіна позивача; 3) у разі часткового задоволення позовуна обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 4 частини першої статті 1Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомогидомовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливимз подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкодиу найближчий можливий строк. Додоговору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечитиКонституції Українита законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, щообов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, щосаме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

В постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок про те, щозгідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що подаючи до суду першої інстанції додаткові пояснення, представником відповідача було зазначено, що ОСОБА_1 планує понести судові витрати під час розгляду справи, які складають суму витрат на правничу правову допомогу в розмірі 12 000 грн (а. с. 65-67).

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 18.02.2024 в розмірі 14 000 грн, з яких: заборгованість затілом кредиту 8 000 грн; заборгованість завідсотками 6 000 грн (а. с. 107-110).

З аналізу викладеного слідує, що судом першої інстанції було задоволено позовні вимоги на 20 % (14 000*100/70 000).

Після ухвалення рішення судом першої інстанції, представником відповідача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з ТОВ «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 9 600 (а. с. 116-115).

Разом із заявою адвокатом Федяєвим С. В. було подано до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002091 (а. с. 116); копію Договору № 16/01/2025 про надання правової допомоги від 16 січня 2025 року, укладеного між АО «Федяєва Сергія Володимировича» та ОСОБА_1 (а. с. 117); копію Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги № 16/01/2025 від 16.01.2025, пунктом 1 якої передбачено, що за надання правничої допомоги в Добровеличківському районному суді Кіровоградської області по справі № 387/1699/24 клієнт виплачує бюро гонорар в сумі 12 000 грн (а. с. 118); копію Акту виконаних робіт від 02 квітня 2025 року (а. с. 119); копію Попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (а. с. 120); квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС № 3219952, що підтверджує надсилання представником відповідача ТОВ «Іннова Фінанс» до електронного кабінету заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками (а. с. 121).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що понесені відповідачем судові витрати підтверджені належними та допустими доказами.

Суд першої інстанції безпідставно вважав, що для суду не є обов`язковим зобов`язання, які склались між адвокатом та клієнтом щодо розміру витрат на правничу допомогу, та зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, помилково зменшив розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, на яку посилається заявник).

Клопотань позивача, якому було надіслано клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з додатками, щодо зменшення заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи відсутність клопотань щодо зменшення заявлених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, з огляду нате, що судом першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, що становить 20 % від ціни позову, суд приходить до висновку, що з ТОВ «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягало стягненню 9 600 (12 000*80 %) грн на професійну правничу допомогу, пропорційно до вимог, в задоволенні яких було відмовлено.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року зміні та стягненні з ТОВ «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 9 600 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки зміні підлягає додаткове рішення, яким вирішувалось питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Федяєва Сергія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.

Додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник