КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/675/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Колесника О.М.,-

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив: визнати недійсним договір купівлі-продажу № 8046/2019/1337562 транспортного засобу «BMW», модель «X3», д.н.з. НОМЕР_1 , укладений між відповідачем та ОСОБА_3 та застосувати реституцію; визнати за позивачем право особистої приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:007:0012 за адресою: АДРЕСА_1 ; на об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд загальною площею 123, 1 м2, на автомобіль «TOYOTA» модель «SOLARA», мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортний засіб «BMW», модель «X3»; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21 грудня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у шлюбі сторонами придбано:квартиру АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0012; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123, 1 м2, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_1 , площею 0, 0554 га, кадастровий номер :05:007:0012; автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA»; мотоцикл «HONDA VTX 1300»; автомобіль «BMW», модель «X3».

ОСОБА_1 зазначає, що з жовтня 2018 року між сторонами фактично припинені сімейні відносини.

Враховуючи, що відповідач в березні 2019 року без згоди позивача здійснила продаж автомобіля «BMW», модель «X3», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 просить визнати вказаний договір купівлі-продажу транспортного засобу недійсним.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом.

ОСОБА_2 просила: виділити в натурі та визнати право особистої приватної власності позивача за зустрічним позовом на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0012 площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 ,та на ідеальну частку в розмірі 1/2 об'єкту незавершеного будівництва, площею 123, 1 м2, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:007:0012; визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на мотоцикл «HONDA VTX 1300», д.н.з. НОМЕР_2 ; виділити в натурі та визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0012 площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 , на ідеальну частку в розмірі 1/2 об'єкту незавершеного будівництва, площею 123, 1 м2, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:007:0012; визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на транспортний засіб «TOYOTA», модель «SOLARA» д.н.з. НОМЕР_3 .

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільним майном подружжя є: земельна ділянка з кадастровим номером :05:007:0012 площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 ; об'єкт незавершеного будівництва, площею 123, 1 м2, який розташований на вказаній земельній ділянці; мотоцикл «HONDA VTX 1300», д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «TOYOTA», модель «SOLARA» д.н.з. НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 не погоджується із первісними позовними вимогами, обсягом майна та способом його поділу.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року первісний позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1337562, укладений 01 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , недійсним і застосувати реституцію.

Визнаноза ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 419 932 грн 00 коп., на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 1 625 536 грн 00 коп., автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з.НОМЕР_3 , вартістю 245 282 грн 00 коп.; мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 162 978 грн 00 коп.; автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 547 265 грн 00 коп. в порядку поділу майна подружжя, а всього на загальну суму 3 000 993 грн 00 коп.

Визнаноза ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 30,3 м2, вартістю 3 088 076 грн 00 коп. в порядку поділу майна подружжя.

Стягнутоіз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 605 грн 00 коп. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна, стягнення судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов залишити без розгляду, а вимоги зустрічного позову задовольнити в повному обсязі.

В апеляційних скаргах представник ОСОБА_4 та представник ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов залишити без розгляду, а вимоги зустрічного позову задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник підтримали доводи поданої апеляційної скарги.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник підтримали доводи поданих апеляційних скарг.

Представник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення вимог апеляційних скарг.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представника ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції здійснив реальний поділ спільного майна подружжя, визначивши ОСОБА_1 : земельну ділянку кадастровий номер :05:007:0012, об`єкт незавершеного будівництва, розташований на вказаній земельній ділянці, автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», мотоцикл «HONDA VTX 1300S», автомобіль «BMW», модель «X3» (всього на загальну суму 3 000 993 грн 00 коп.), та визначивши ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 30,3 м2 (всього на загальну суму 3 088 076 грн 00 коп.).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , всупереч положенням ст. 65 СК України, відчужено автомобіль «BMW» без згоди ОСОБА_1 , судом першої інстанції визнано договір купівлі продажу транспортного засобу від 01 березня 2019 року недійсним та застосовано реституцію.

Колегія суддів вважає такі висновки суду правильними.

Встановлено, що з 21 грудня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком. На час розгляду справи в суді першої інстанції шлюб між сторонами не розірвано.

За час перебування у шлюбі сторони набули: квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 липня 2016 року; земельну ділянку площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0012 на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 2016 року; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :05:007:0012, за попереднім договором про укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 11 липня 2015 року; автомобіль; «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з.НОМЕР_3 ; мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з.НОМЕР_1 .

Вартість кожного з об`єктів переліченогомайна сторонами не оспорюється.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 04 жовтня 2019 року № 10-2019/1: ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 становить 3 088 076 грн 00 коп.; ринкова вартість земельноїділянки з кадастровим номером :05:007:0012 та розташованого на ній об`єкту незавершеного будівництва становить 2 045 468 грн 00 коп.

Відповідно до звітів про незалежну оцінку колісних транспортних засобів, вартість автомобіля «TOYOTA», модель «SOLARA», д.н.з. НОМЕР_3 становить 245 282 грн 00 коп.; вартість мотоциклу «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 становить 162 978 грн 00 коп.; вартість автомобіля «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , становить 547 265 грн 00 коп.

01 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1337562 автомобіля «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5, д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 здійснила продаж автомобіля «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , без його згоди. Вважав, що вказаний договір має бути визнано недійсним. ОСОБА_1 зазначив, що запропонований ним варіант поділу спільного майна подружжя відповідає інтересам дітей та сторін у справі.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначила, що вона не погоджується із заявленим ОСОБА_1 обсягом спільного майна подружжя.

Позивач за зустрічним позовом вважала, що спільним майном подружжя є: земельна ділянка з кадастровим номером :05:007:0012 площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 ; об'єкт незавершеного будівництва, площею 123, 1 м2, який розташований на вказаній земельній ділянці; мотоцикл «HONDA VTX 1300», д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «TOYOTA», модель «SOLARA» д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно ст. ч. 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року у справі № 2-7539/08 зроблено висновок про те, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У випадку множинності об`єктів майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадженням № 61-1539св19), від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16 (провадження № 61-11253св20).

Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі.

У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року за № 711/2302/18зроблено висновок: «Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

У пункті 9 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (чинному на дату виникнення спірних правовідносин) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Отже, виходячи із аналізу зазначених норм, судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Вищевказане положення закону також кореспондується зі статтею 60 СК України, за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.»

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2012 року.

За час перебування у шлюбі сторони набули: квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 липня 2016 року; земельну ділянку площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0012 на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 2016 року; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :05:007:0012, за попереднім договором про укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 11 липня 2015 року; автомобіль; «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з.НОМЕР_3 ; мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з.НОМЕР_1 .

Колегія суддів вважає, що оскільки вказане майно придбане під час перебування сторін у шлюбі, відтак, воно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу по 1/2 частині між позивачем та відповідачем (квартира АДРЕСА_2 , земельна ділянка :05:007:0012, будівельні матеріали та конструктивні елементи, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2) та з виплатою грошової компенсації (мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», автомобіль «BMW», модель «X3»).

З урахуванням конкретних обставин справи, вказаний спосіб поділу майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідає презумпції рівності часток кожного з подружжя, оскільки у результаті його поділу кожен із подружжя одержує у натурі таку кількість об`єктів рухомого майна, вартість яких є максимально наближеною до розміру ідеальної частки у спільному майні.

Сторонами не доведено належними доказами підстав для відступу від засади рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя, оскільки відсутні умови, передбачені ст. 70 СК України (обставини, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї).

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не підтверджено належними доказами наявність особистих грошових коштів та їх джерело, на які було набуте майно під час перебування сторін у шлюбі.

Розв`язуючи спір в цій частині, судом першої інстанції помилково здійснено реальний поділ спільного майна подружжя, визначивши ОСОБА_1 : земельну ділянку кадастровий номер :05:007:0012, об`єкт незавершеного будівництва, розташований на вказаній земельній ділянці, автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», мотоцикл «HONDA VTX 1300S», автомобіль «BMW», модель «X3» (всього на загальну суму 3 000 993 грн 00 коп.), та визначивши ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 30, 3 м2 (всього на загальну суму 3 088 076 грн 00 коп.).

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 заперечувала щодо реального поділу спільного майна подружжя.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що реальний поділ майна подружжя можливо здійснити лише за умови, коли жодна зі сторін не заперечує щодо такого поділу.

Колегія суддів вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності: на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2; на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012; на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012; на мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 у розмірі 81 489 грн 00 коп.

За ОСОБА_2 слід визнати право власності на: 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2; на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012; на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012; право власності на автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_3 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 у розмірі 122 641 грн 00 коп.; на автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 у розмірі 273 632 грн 50 коп.

Доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 грошові кошти на придбання квартири АДРЕСА_2 , колегія суддів відхиляє, оскільки вказане посилання жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. Обґрунтовуючи апеляційні скарги, сторони посилалась на наявність спору в рамках справи № 753/11289/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів, переведення прав, визнання права власності та стягнення боргу. У постанові Верховного Суду від 06 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 щодо визнання його покупцем спірної квартири за недоведеністю позовних вимог. Апеляційний суд вважає, що вказане також спростовує посилання апелянтів щодо купівля спірної квартири за грошові кошти надані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_1 визнано факт припинення шлюбних відносин між сторонами з жовтня 2018 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно положень ст. 206 Цивільно процесуального кодексу відповідач може визнати позовні вимоги, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Жодними судовими рішеннями не встановлено факту припинення шлюбних відносин сторін саме з жовтня 2018 року. Вірогідне визнання ОСОБА_1 вказаного факту в усній формі не має жодного юридичного значення.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт придбання спірної квартири в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, колегія суддів відхиляє, оскільки жодною зі сторін не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Так, 01 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1337562 автомобіля «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5, д.н.з. НОМЕР_1 .ОСОБА_2 відчужила вказаний автомобіль без згоди ОСОБА_1 .

За ч. ч. 2, 3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку колісних транспортних засобів, вартість автомобіля «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 547 265 грн 00 коп.

Враховуючи, що ОСОБА_2 відчужено вказаний автомобіль без надання згоди ОСОБА_1 , колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1337562.

Вирішуючи спір у цій частині, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини та вірно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 17 січня 2024 року в частині поділу майна ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині, яким первісний та зустрічний позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року в частині поділу майна скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення суду.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 у розмірі 81 489 грн 00 коп.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_3 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 у розмірі 122 641 грн 00 коп.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 ,з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 у розмірі 273 632 грн 50 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 01 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко