Справа № 346/4053/24
Провадження № 22-ц/4808/1368/25
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В.В.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

15 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Дідика Любомира Ярославовича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Васильковським В.В. 24 липня 2025 року в м. Коломия Івано-Франківської області, у справі за заявою адвоката Курко Віталія Михайловича, який діє в інтересах Особа 1, про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року заяву адвоката Курко Віталія Михайловича, який діє в інтересах Особа 1, про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року по справі №346/4053/24, яке постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 березня 2025 року скасовано в частині, залишено без задоволення.

Представником ОСОБА_1 Дідиком Любомиром Ярославовичем подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона подана та підписана Дідиком Любомиром Ярославовичем на підставі довіреності серії НТТ 252223 року від 24.06.2025 року, зареєстрованої в реєстрі за №2772, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважила Дідика Л.Я. здійснювати представництво її інтересів у всіх судах, передбачених Законом України «Про судоустрій України». Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачук Л.В.

Відповідно доч.ч.3,4 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

У частині другій статі 15 ЦПК України зазначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частини 1 та 2 статті 60 ЦПК України визначають, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У частинах 3,4 ст. 131-2 Конституції України зазначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 16-1розділу XV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином у суді апеляційної інстанції представництво від імені заявника в усіх категоріях справ, окрім малозначних справ та справ з трудових спорів, може здійснюватися виключно адвокатом або законним представником.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до позиції Верховного Суду (постанова від 27.12.2018 року по справі №589/3937/17) суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду; справа може бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних; справа не може бути малозначною в силу закону, якщо серед позовних вимог наявні вимоги немайнового характеру.

У даній цивільній справі заявлені вимоги немайнового характеру, тобто дана справа не відноситься до категорії малозначних. Місцевий суд також не визнавав справу малозначною, а розгляд був проведений у загальному позовному провадженні.

Згідно із частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими, зокрема главою 1 розділу V ЦПК України. Правила розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження закріплені в главі 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Відтак, указана категорія справ розглядається виключно за правилами загального позовного провадження з особливостями встановленими главою 1 розділу V ЦПК України, а тому представництво інтересів позивача має здійснюватися адвокатом, а не представником за довіреністю.

Отже, справа про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не є малозначною, а відтак фізична особа ОСОБА_4 не може бути представником ОСОБА_1 за довіреністю.

Відомостей про те, що Дідик Любомир Ярославович є адвокатом та має відповідні повноваження на представництво ОСОБА_1 в Івано-Франківському апеляційному суді у цій справі, суду не надано.

Ураховуючи, що особа, яка підписала апеляційну скаргу, не є адвокатом, тобто не має права її підписувати, вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, сформульована в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), указує на те, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відсутність у Дідика Л.Я., який не є адвокатом, юридичної можливості на підставі довіреності подавати апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм конституційного та процесуального права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті.

Це засадниче для адвокатської монополії положення увійшло в Конституцію України ще у 2016 році (стаття 131-2). Воно вважається важливою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав учасників судових спорів висококваліфікованим фахівцем і ефективного функціонування системи правосуддя загалом, а також реалізації гарантованого статтею 59 Конституції України права особи на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для повернення апеляційної скарги заявникові, оскільки така скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.185,357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Дідика Любомира Ярославовича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 рокувважати неподаною та повернути апелянту.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Суддя - доповідач І.О. Максюта

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева