Справа № 489/5079/18
Номер провадження 2/489/349/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк» або позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг, підписав заяву №б/н від 07.11.2013, згідно з якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах кредитного ліміту. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 11.07.2018 має заборгованість у розмірі 31247,22 грн., з яких: 4767,92 грн. - тіло кредиту, 483,98 грн. - відсотки за користування кредитом, 24031,17 грн. - пеня.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1464,15 грн. - штраф (процентна складова).

З цих підстав просив суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у розмірі 31247,22 грн. за кредитним договором №б/н від 07.11.2013 та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу за відсутності їх представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

07 листопада 2013 року ОСОБА_1 власноручним підписом підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку, виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку, а також зобов`язувалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті А-Банку.

До матеріалів справи також долучений Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобов`язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Договору у випадку порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором більш, ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У відповідності до п. 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг за кожен випадок порушення клієнт сплачує пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, проте не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Представником позивача надано суду копію виписки за договором №б/н за період з 01.01.1999 по 13.07.2025 на ім`я ОСОБА_1 , з якої слідує, що усього витрат за вказаний період 86296,61 грн., усього надходжень - 79074,97 грн., баланс на кінець періоду - 7221,64 грн.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України).

Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25.05.2021 аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

У заяві позичальника на отримання кредитної картки від 07.11.2013, підписаній сторонами, відсутні умови договору про сплату відсотків по кредиту та інших платежів.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту, стягнути складові його вартості, зокрема, заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, пеню та штрафи. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, виписки з особового рахунку по картці, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщеного на сайті www.privatbank.ua - не містять підпису відповідача та дати затвердження.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданні банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку були надані при укладенні договору позичальниці та яка ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про надання кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами їх розміри, порядок нарахування та сплати.

Разом з тим, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, укладеною між сторонами 07.11.2013 шляхом підписання Анкети-заяви.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді стягнення процентів по кредиту, штрафів та пені.

Саме такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

В цій постанові Великої Палати Верховного Суду також зазначено, що з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів», Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи захисту інтересів споживачів» прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООП та рішення Конституційного Суду України у справі № 1-12/2013 від 11 липня 2013 року та основні засади цивільного законодавства пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Приписи частин 4 статті 263 ЦПК України визначають, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За такого, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позичальницею АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося основних засад цивільного законодавства щодо повідомлення споживача про умови кредитування узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності, розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, зокрема розмір, порядок сплати процентів та штрафів.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність в Анкеті- заяві домовленості сторін про сплату процентів, штрафів за користування грошовим кредитом, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, штрафами та пенею є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Окрім того, відповідач просить застосувати до позовних вимог позивача наслідки спливу строку позовної давності.

За змістом ст. ст.256,257,261,262,267ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначається моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Аналізуючи умови договору і зміст зазначених правових норм, можна зробити висновок про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними/щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі №6-31цс15, від 06.04.2017 у справі №6-522цс17 та від 19.03.2014 у справі №6-20цс14.

Згідно з частиною 1 ст.264 ЦК України строк позовної давності переривається вчиненням особою дії, яка свідчить про визнання нею свого обов`язку або іншого обов`язку. Згідно ч. 3 ст.264 ЦК, після переривання хід позовної давності починається заново.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач 11.08.2016 останній раз користувався кредитними коштами та останній раз поповнював кредитну картку 19.11.2015.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором 16.08.2018, тобто в межах строку позовної давності. Відтак, відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за тілом кредиту станом на 11.07.2018 становить 31247,22 грн.

Оскільки з огляду на матеріали справи, відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, враховуючи, що факт отримання відповідачем коштів за договором №б/н від 07.11.2013 відповідачем не заперечувався та останній фактично користувався кредитними коштами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення тіла кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 268,86 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.89,259,263-265 ЦПК України, суд вирішив

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.11.2013 в розмірі 4767,92 грн.(чотири тисячі сімсот шістдесят сім гривень дев`яносто дві копійки), що складається з заборгованості за тілом кредиту.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», судовий збір у розмірі 268,86 грн. (двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят шість копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.08.2025. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв