ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1218/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.

за участю

позивач не з`явилась;

представник позивача не з`явився;

відповідач не з`явилась;

представник відповідача не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зловживання процесуальними правами та залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречан Руслани Тарасівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни, про визнання відсутнім права на спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява від 03.10.2024 року ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права на спадкування за заповітом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 13 лютого 2025 року.

В судове засідання, яке відбулось 13 лютого 2025 року, позивач не з`явився, його представником направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки в провадження суду перебуває позовна заява з аналогічним змістом та яку позивач звернувся з клопотанням про залишення її без розгляду.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, проте надіслав клопотання про зловживання процесуальними правами позивачем та залишення позовної заяви без розгляду. У клопотання посилається на те, що позивачем ініційовано декілька тотожніх позовів, які направлені не на захист порушеного права, а на зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину відповідачу.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали та позовну заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень чч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Зловживання правом на позов, на подання скарги становить собою такий вид зловживань процесуальними правами, за якого уся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Серед таких зловживань можна виокремити подання сутяжницьких, завідомо безпідставних (явно необґрунтованих) позовів або скарг та позовів, що мають штучний характер. (даний висновок зроблено Суддею, Секретарем Пленуму Верховного Суду Д. Луспеником у офіційній статті «Сутяжництво: як з цим боротися, світовий досвід»).

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Принцип процесуальної економії полягає не лише в швидкому вирішенні спору при максимально спрощеній судовій процедурі як для суду так і для учасників процесу, але і в розумному поєднанні необхідності розгляду декількох позовів в рамках одного провадження з істотним ускладненням вивчення матеріалів справи, дослідження наданих доказів, у зв`язку із збільшенням їх кількості, а так само розрахунків ціни позову та інших його складових.

Водночас, п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, у тому числі і підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як убачається з позовної заяви, зокрема її п. 69, представником позивача, на виконання вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, зазначено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач 23.07.2024 року звертався з аналогічним позовом до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, за наслідком розгляду якого ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2024 року у справі №756/9359/24 вказаний позов передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, ухвалою якого від 26.09.2024 року - його повернуто позивачу.

У подальшому, 04.10.2024 року, не погодившись з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2024 року у справі №756/9359/24, позивач оскаржив її до Київського апеляційного суду, постановою якого зазначену ухвалу скасовано та матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Тобто, за підсумовуючим аналізом наведеного, суд дійшов висновку, що будучі обізнаним про наявність ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2024 року у справі №756/9359/24, яка не набрала законної сили, та згодом 04.10.2024 року була оскаржена до суду апеляційної інстанції, позивач 03.10.2024 року звертається до Дарницького районного суду м. Києва з ідентичним позовом та у його п. 69 зазначає, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є зловживанням процесуальним правом заявника (сутяжництвом), обов`язок запобігання якого законом покладено на суд.

Такі дії представника позивача ОСОБА_3 не спрямовані на виконання завдання цивільного судочинства, є недобросовісною поведінкою, явним зловживанням відповідним процесуальним правом і проявом неповаги до остаточних судових рішень суду.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України).

За результатами аналізу зазначених норм процесуального права Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2024 року у справі № 335/837/22 зробила висновок, що, дотримуючись принципів цивільного судочинства, основним з яких є неприпустимість зловживання процесуальними правами, суд, установивши, що подані учасником судового процесу скарга, заява або клопотання є очевидно безпідставними, що вочевидь може переслідувати такі цілі, як введення суду в оману, затягування розгляду справи чи створення перешкод опонентам у справі, зобов`язаний вживати заходи, спрямовані на запобігання зловживанням учасниками судового процесу своїми процесуальними правами шляхом залишення без розгляду або повернення таких скарг, заяв чи клопотань.

Велика Палата Верховного Суду також наголосила на тому, що саме з метою виконання такого завдання сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо сторона здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, вона виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від таких дій. І саме на це спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Ці заходи передбачені у частинах четвертій і п`ятій статті 44, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку вищевказаним позовним заявам, які містять ідентичний та тотожний зміст, підстави звернення щодо його суб`єкта, суд приходить до висновку про залишення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречан Руслани Тарасівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни, про визнання відсутнім права на спадкування за заповітом без розгляду, - оскільки судом встановлено фактичне подання ідентичного позову з аналогічним предметом і з аналогічних підстав та не зазначення про це на виконання вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, тому у суду наявні підстави для оцінки дій позивача як маніпуляції процесуальними правами заявника, наслідком чого є подання позовної заяви, яка має очевидно штучний, сутяжницький характер, що є перешкодою виконання завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, та має наслідком застосування заходів цивільного процесуального примусу, передбачених Главою 9 ЦПК України, що зауважено Суддею, Секретарем Пленуму Верховного Суду Д. Луспеником у офіційній статті «Сутяжництво: як з цим боротися, світовий досвід».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання дій представника позивача зловживанням процесуальними правами та залишення даного позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись стст. 44, 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зловживання процесуальними правами та залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречан Руслани Тарасівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни, про визнання відсутнім права на спадкування за заповітом - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.