Справа №333/3829/25
Провадження №2/333/2979/25
06 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,
представника позивача Іваницьких Ю.В.,
05.05.2025 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.03.2024 року.
У своєму позові АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» послалося на те, що 03.03.2024 року ОСОБА_1 встановив мобільний додаток monobank.
«Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг - встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається в тому числі дистанційно шляхом: відео верифікації працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюрокредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна за такими документами: id карта та РНОКПП (за наявності); паспорт у формі книжечки та РНОКПП (за наявності); закордонний паспорт та РНОКПП; посвідки на постійне проживання (для іноземних громадян) та РНОКПП (за наявності).
Пройшовши реєстрацію, одним із вищезазначених шляхів та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг.
На підставі укладеного Договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вказує, що виконало свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, а саме, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
В свою чергу, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 03.03.2025 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 33 548,74 грн.
З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.05.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників процесу.
05.08.2025 року на адресу суду від представника позивача Іваницьких Ю.В. надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначила, що 19.03.2024 року ОСОБА_1 оформив розстрочку на картку від monobank.
Послуга «Розстрочка на картку» - це послуга, за якою банк надає клієнту кредит з метою здійснення переказу на поточний рахунок клієнта, відкритий в будь-якому українському банку, на строк, визначений у Заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів.
Розстрочка оформлена на суму 20 000,00 грн. (24 платежі по 1213,33 грн.). Оскільки у пільговий період відповідач не здійснив погашення заборгованості, банк розпочав нарахування та списання відсотків за користування кредитними коштами. Порядок такого списання передбачений п.п. 5.9 5.21. Умов та правил у поєднанні з Тарифами.
Усі списання грошових коштів з рахунку здійснювалися банком виключно за рахунок кредитних коштів, оскільки власні кошти відповідача на момент здійснення відповідних операцій на рахунку були відсутні. Це відповідає положенням п. 5.22 Договору, згідно з яким банк надає нову суму кредиту, що автоматично спрямовується на погашення заборгованості (овердрафту), яка виникла на рахунку.
У судовому засіданні представник АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» Іваницьких Ю.В. підтримала позовну заяву в повному обсязі з підстав, наведених у ньому. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 кожного місяця направлялися пуш-повідомлення з вимогою сплатити заборгованості за кредитним договором від 03.03.2024 року. Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним договором.
Відсотки за порушення грошового зобов`язання в розмірі 5 467,15 грн. є штрафною санкцією за прострочення зобов`язань понад 90 днів і це передбачено п. 6 паспорту споживчого кредиту, а також тарифами, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Їй відомо про положення пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України. Водночас, вона просила суд не застосовувати зазначене положення, мотивуючи це тим, що кредитний договір із відповідачем було укладено вже в період дії воєнного стану, а сам відповідач був належним чином повідомлений про можливі наслідки невиконання зобов`язань за договором, з якими він погодився під час його укладення.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено, що 03.03.2024 року ОСОБА_1 шляхом застосування цифрового власноручного підпису підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг АТ "Універсал Банк", за змістом якої вказана заява разом Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Відповідач погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-Заяви є Запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набирає чинність.
В Запевненнях клієнта зазначено, що підписанням договору відповідач підтвердив отримання примірника Договору в Мобільному застосунку monobank, а також підтвердив ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування його рахунків, розміщення ним вкладів, отримання споживчого кредиту тощо .
Суд звертає увагу, що відповідачем було підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг і в п.2 вказаної анкети зазначено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту від 03.03.2025 року, 03.03.2024 року на картку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , був встановлений кредитний ліміт в розмірі 10 000,00 грн., який в той же день був зменшений до 0 грн. (ліміт перерозподілено, а саме: ліміт на картці 0 грн., ліміт на розстрочку та покупку частинами - 20 000,00 грн.).
Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою про рух коштів за період з 03.03.2024 року по 03.03.2025 року.
З наданого банком розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 станом на 03.03.2025 року має заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank у розмірі 33 548,74 грн., з яких: 23 261,53 грн. тіло кредиту; 4 820,06 грн. пеня; 5 467,15 грн. відсотки за порушення грошового зобов`язання;
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі.
Щодо стягнення заборгованості за кредитом
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У розумінні ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнім позивач надав суду виписку по рахункам відповідача за період з 03.03.2024 року по 03.03.2025 року.
Отже, факт користування відповідачем грошовими коштами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» доведено та не спростовано відповідачем.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Щодо стягнення заборгованості за пенею та штрафні санкції за порушення грошового зобов`язання
Позивач окрім заборгованості за наданим кредитом також просить стягнути з відповідача суму заборгованості за пенею за період з 03.09.2024 року по 01.12.2024 року в розмірі 4 820,06 грн. та суму заборгованості за порушення грошового зобов`язання - за період з 01.01.2025 року по 01.03.2025 року в розмірі 5 467,15 грн.
Згідно з п. 5.19 Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, у випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18., кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється.
В позовній заяві зазначено, що 27.11.2024 року банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.
У зв`язку з тим, що відповідач на контакт не вийшов та не вчинив жодних дій, направлених на погашення заборгованості, 27.12.2024 року кредит став у формі «на вимогу».
На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язань за кредитом від 91 до 120 днів.
Таким чином, сума у розмірі 5 467,15 грн є штрафною санкцією, нарахованою за порушення грошового зобов`язання.
Разом з тим, 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р., який продовжувався Указами Президента України та якій діє і дотепер.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року, та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи те, що пеня в розмірі 4 820,06 грн. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання в розмірі 5 467,15 грн. нараховані у період дії в Україні воєнного стану, то в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Крім того, досліджуючи розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку відповідача за укладеним кредитним договором, суд звертає увагу, що банк у період з 01.06.2024 року по 01.09.2024 року здійснював списання пені за рахунок кредитного ліміту, тим самим збільшуючи тіло кредиту. А тому, безпідставно (з підстав, наведених вище у цьому рішенні) нараховану суму пені за цей період належить відрахувати від визначеної до стягнення суми заборгованості за тілом кредиту.
Таким чином, сума заборгованості за кредитом, на думку суду, складає 22 911,53 грн. (23 261,53 грн. (заборгованість за наданим кредитом, яку просить стягнути позивач) - 350,00 грн. (пеня нарахована за період з 01.06.2024 року по 01.09.2024 року, що підлягає списанню відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), яку необхідно стягнути з відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.03.2024 року в сумі 22 911,53 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов було задоволено на 68,29% (22 911,53х100/33 548,74), судовий збір підлягає стягненню у сумі 2 067,82 грн. (3028*68,29/100).
Керуючись ст.ст. 522, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України, суд,-
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 08.08.2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Р.С.Холод