печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-2152/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Колесник А.Є.,

цивільна справа № 757/40012/23-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (Транспортного) Страхового Бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 до Моторно (Транспортного) Страхового Бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У обґрунтування позовних вимог вказано, що 11.01.2023 року по бул. Лесі Українки в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП).

Постановою Печерського районного суду м. Києві від 05.04.2023 року у справі №757329523-п встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної події автомобілі «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Форд», номерний знак НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, керуючись пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою від 14.01.2023 року про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за результатами розгляду якої, МТСБУ прийняло рішення про відшкодування шкоди позивачу в розмірі 90 985, 27 грн. (лист від 19.04.2023 року №3-016/12742). Дана сума була перерахована позивачу повністю.

31.05.2023 року позивач повторно звернулась до МТСБУ із заявою про виплату різниці між фактично понесеним розміром шкоди та регламентною виплатою.

У відповідь МТСБУ листом від 27.06.2023 року №3-016/20819 повідомило, що відповідачем прийнято рішення про доплату відшкодування шкоди в розмірі 9 283, 13 грн. Дана сума також була перерахована позивачу повністю.

Тобто, загальна сума відшкодування, сплачена МТСБУ Позивачу, становить 100 268, 40 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 165 309, 79 грн. (згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17.02.2023 року №42709). У той же час, загальна сума відшкодування, сплачена МТСБУ позивачу, становить 100 268, 40 грн.

Для відновлення пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВТО ГРУП».

Згідно з Актом виконаних робіт від 28.02.2023 року № Т, вартість робіт щодо відновлення транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 склала _135 958, 69 грн.

Крім цього, згідно з Актом виконаних робіт від 10.04.2023 року № Т, вартість додаткових робіт щодо відновлення транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 7 579, 59 грн.

Відповідно, загальна вартість робіт щодо відновлення транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 143 538, 28 грн.

Відповідно, різниця між розміром понесених позивачем збитків та регламентною виплатою, здійсненою МТСБУ (тобто розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача), становить: 143 538, 28 грн. - 100 268, 40 грн. = 43 269, 88 грн.

На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з вказаним позовом на просила суд стягнути на свою користь з відповідача шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 43 269,88 грн. та судовий збір.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

14.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. Вказано, що за дорученням відповідача СОД ОСОБА_3 було надано Звіт № 42709 від 17.02.2023 року яким визначено, що відновлювальний ремонт без урахування зносу (Свр) становить 165 309 грн. 79 коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (Сврз) (відповідно до положень ст. 29 Закону) становить 90 985 грн. 27 коп. Матеріальний збиток, завданий позивачу на підставі виконаних досліджень та рекомендацій без ПДВ становить 90 985 грн. 27 коп. У подальшому позивач звернулася в МТСБУ з заявою про доплату регламентної виплати у зв`язку з відновленням транспортного засобу на СТО, яка є платником ПДВ. Згідно розрахунку МТСБУ вартість відновлювального ремонту з врахуванням вартості нормо години спеціалізованої СТО ТОВ «Кий Автод» склала 672 грн. (з ПДВ). Відповідно до положень ст. 29 та ст. 36 Закону сума доплати ПДВ склала 9 283 грн. та була доплачена позивачці. Правових підстав щодо доплати суми відновлювального ремонту без урахування зносу чинним законодавством не передбачено, а позивачем так обов`язок не доведено. У свою чергу, позивачка не позбавлена права вимагати відшкодування збитків у повному обсязі відповідно до положень ст. 22 та ст. 1194 ЦК України з винуватця ДТП. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву, про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, у відзиві представник відповідача, просила справу розглядати без участі представника відповідача.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних в ній доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Так, судовим розглядом встановлено, що 11.01.2023 року о 12 год. 40 хв. по бул. Лесі Українки в м. Києві, ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ), керуючи автомобілем марки «Форд», номерний знак НОМЕР_2 порушив п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме: при зміні напрямку руху та перестроюванні, не впевнився в безпечності, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортній засобом «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацій транспортного засобу НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована в ПАТ «НАСК» ОРАНТА» на підстав Договору комплексного страхування від 20.07.2022 року серії ЕАП №0326378, поліс №210148318.

Цивільно-правова відповідальність третьої особи на момент ДТП застрахована не була. Право користування третьої особи автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , підтверджується реєстраційним сертифікатом (реєстраційний документ на автомобіль) від 08.10.2022 року № 2.

Постановою Печерського районного суду м. Києві від 05.04.2023 року у справі №757329523-п встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної події автомобілі «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Форд», номерний знак НОМЕР_4 отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 15.04.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, керуючись пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - відповідач, МТСБУ) із заявою від 14.01.2023 року про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за результатами розгляду якої, МТСБУ прийняло рішення про відшкодування шкоди позивачу в розмірі 90 985, 27 грн. (лист від 19.04.2023 року №3-016/12742). Дана сума була перерахована позивачу повністю.

31.05.2023 року позивач повторно звернулась до МТСБУ із заявою про виплату різниці між фактично понесеним розміром шкоди та регламентною виплатою.

У відповідь МТСБУ листом від 27.06.2023 року №3-016/20819 повідомило, що відповідачем прийнято рішення про доплату відшкодування шкоди в розмірі 9 283, 13 грн. Дана сума також була перерахована позивачу повністю.

Тобто, загальна сума відшкодування, сплачена МТСБУ позивачу, становить 100 268, 40 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власниками ж транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах (п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Разом з цим, стаття 1 Закону України «Про страхування» визначає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Види обов`язкового страхування визначені в ст. 7 Закону України «Про страхування», серед яких, згідно з п. 9 ч. 1 цієї статті, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Стала позиція, яка відображена у постановах Верховного Суду, у тому числі і у рішеннях Великої Палати, зводиться до того, що з винуватця ДТП можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова (МТСБУ), до яких, як правило, відносяться розмір збитку понад страхову суму. Е іншому випадку це суперечитиме суті страхування. Такі правові висновки викладені в постанова> Верховного Суду: №757/33065/18-ц від 21.07.2021 року; №204/5314/18 від 25.11.2021 року №208/2600/17 від 27.10.2021 року; №205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; №362/3043/18 від 06.10.2021 року; №753/311/17 від 06.10.2021 року; №128/1453/18 від 06.10.2021 року №369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; №759/24061/19 від 28.07.2021 року; №523/7115/18 від 30.06.2021 року; №204/4050/17 від 03.06.2021 року; №607/17727/18 від 19.05.2021 року №523/3212/19 від 24.03.2021 року; №753/11069/16 від 17.02.2021 року; №760/5686/17 від 17.02.2021 року; №592/8115/18 від 03.02.2021 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно з пп. 3.9.1 п. 39.2. та п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основним завданням МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди жиг і, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За змістом статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п.п. 9.1. -9.3. Закону) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Станом на день завдання позивачу шкоди в результаті ДТП (11.01.2023 року), розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, був затверджений постановою Правління Національного банку України постановою від 30.05.2022 року № 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та становив 160 000,00 грн. на одного потерпілого.

Розглядаючи справу № 23/12158/14-ц, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив (постанова від 24.10.2018 року), що якщо власник транспортного засобу, яким було спричинено шкоду, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, обов`язок із виплати страхового відшкодування позивачу в розмірі, передбаченому статтею 9 Закону, покладається на МТСБУ.

Як передбачено ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно, Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17.02.2023 року №42709, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 165 309, 79 грн.

У постанові від 30.10.2019 року по справі № 753/19288/14-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що: у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому; особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати; судами встановлено, що автомобіль, фактично відремонтований, тому розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. У такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем.

Так, відповідно до матеріалів справи, для відновлення пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВТО ГРУП».

Згідно з Актом виконаних робіт від 28.02.2023 року № Т, вартість робіт щодо відновлення транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 склала - 35 958, 69 грн.

Вказана сума була сплачена позивачем 02.03.2023 року на підставі рахунку від 28.02.2023 року №х6001453 (квитанції про оплату №ВВ30-М902-8Н60-495К).

Крім цього, згідно з Актом виконаних робіт від 10.04.2023 року № Т, вартість додаткових робіт щодо відновлення транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 7 579, 59 грн.

Вказана сума була сплачена позивачем 04.04.2023 року на підставі рахунку від 04.04.2023 року №х6003099 (квитанції про оплату № МСВ9-547К-ТК0Р-СЗРК).

Відповідно, загальна вартість робіт щодо відновлення транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 143 538, 28 грн.

Таким чином, різниця між розміром понесених позивачем збитків та регламентною виплатою, здійсненою МТСБУ (тобто розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача), становить: 143 538, 28 грн. - 100 268, 40 грн. = 43 269, 88 грн.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Моторно (Транспортного) Страхового Бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Моторно (Транспортного) Страхового Бюро України на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 43 269,88 грн.

Стягнути з Моторно (Транспортного) Страхового Бюро України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Моторно (Транспортне) Страхове Бюро України адреса: 02154, м. Київ, бул. Русанівський, 8, .

Третя особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя О.М.Соколов