ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1192/25

Провадження № 22-ц/820/1887/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 683/1192/25 за апеляційною скаргою Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» яка подана його преставником адвокатом Омельченком Євгеном Володимировичем на заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року у складі судді Завадської О.П. у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року АТ «А-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № АВНОСТ402961507 від 18 травня 2023 року у розмірі 14 625 грн 12 коп, станом на 21 квітня 2025 року, яка складається з наступного 9369, 38 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 5 255,74 грн - загальний залишок заборгованості за процентами.

Позивач посилався, що 18 травня 2023 року ОСОБА_1 , будучи клієнтом банку, уклав з банком кредитний договір № АВНОСТ02961507, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 10 000 грн, строком на 36 місяців, тобто до 17 травня 2026 року, зі сплатою процентів у розмірі 55 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, а тому є аналогом власноручного підпису відповідача.

Однак, відповідач належним чином умови укладеного кредитного договору не виконував, тому станом на 21 квітня 2025 року, утворилася заборгованість у розмірі 14 625 грн, яка складається з 9369, 38 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 5 255,74 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, вказаний розмір заборгованості позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

АТ «А-Банк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, посилається на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Апелянт вказує, що при зверненні до суду, на підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача кредитної заборгованості, банком було надано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підтверджує звернення ОСОБА_1 до банку щодо банківських послуг та належне проходження ідентифікації та верифікації, вказана заява також містить докази на погодження використання удосконаленого електронного підпису, що підтверджує погодження між сторонами використання УЕП, Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», який підтверджує роз`яснення умов кредиту у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», заяву про надання послуги «Швидка готівка», який і є кредитним договором, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 10 000 грн, також банком надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту, як додаток до кредитного договору, однак вказані докази судом не були досліджені, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого висновку. Крім того, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером та банківською випискою.

Також апелянт вказує, що всі банківські документи були підписані боржником за допомогою електронного підпису, при цьому свою згоду на використання електронного підпису відповідач надав у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Тому АТ «А-Банк» просить скасувати заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для скасування та ухвалення нового судового рішення повністю або частково є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 16 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» зі змісту якої вбачається, що відповідач погодився, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з анкети-заяви, відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем 037f1b3501eeb2ac42efd2718447c9b605343f1b968d23a992060d6b4730ee92f3, який містяться в анкеті-заяві, та який мав використовуватись при підписанні документів шляхом накладення електронного цифрового підпису з метою погодження дій ОСОБА_1 , як клієнта банку.

В подальшому відповідачем, за допомогою сформованого простого електронного підпису, підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Швидка готівка» та Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року.

Згідно, підписаної Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року, ОСОБА_1 отримав послугу «Швидка готівка», тип кредиту строковий, мета отримання кредиту - придбання товару, сума кредиту 10 000 грн, строк кредитування - 36 місяців з 18.05.2023 року по 17.05.2026 року включно, процентна ставка 55% на рік, комісія 0,00 грн, розмір щомісячного платежу 578, 42 грн.

Платіжна картка, на яку зараховуються сума кредиту 471190.

Погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок UA3039902/

Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача станом на 21 квітня 2025 року, утворилася заборгованість у розмірі 14 625 грн, яка складається з 9369, 38 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 5 255,74 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, вказаний розмір заборгованості банк просив стягнути з відповідача на його користь.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «Ацент-Банк» вказував на те, що позичальник не виконує свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ «Ацент-Банк» та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», крім того в подальшому відповідачем, за допомогою сформованого простого електронного підпису, підписано Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року, в якій позивач погодив всі умови договору, а саме тип кредиту строковий, мета отримання кредиту - придбання товару, сума кредиту 10 000 грн, строк кредитування - 36 місяців з 18.05.2023 року по 17.05.2026 року включно, процентна ставка 55% на рік, комісія 0,00 грн, розмір щомісячного платежу 578, 42 грн.

Згідно меморіального ордера № N. TR.30036819.33682.65455 від 18 травня 2023 року ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 10 000 грн, на виконання умов договору № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року.

Відтак між сторонами виникли кредитні правовідносини, на підставі, підписаної позивачем, Анкети-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року, яка і є кредитним договором, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигядлді послуги «Швидка готівка» на вищевказаних умовах.

Варто зазначити, що Заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року, підписані відкритим ключем 037f1b3501eeb2ac42efd2718447c9b605343f1b968d23a992060d6b4730e

e92f3, який містяться в анкеті-заяві, та був використаний ОСОБА_1 при підписанні документів, шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Крім того, створення та перевірка кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису ОСОБА_1 підтверджується відповідним протоколом, наявним в матеріалах справи.

Таким чином, кредитний договір, на укладеність якого посилався позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення коштів, був укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписані накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», тому прирівнюються до укладених в письмовій формі.

Отже, позивачем надано докази того, що наявна в матеріалах справи заява про отримання кредитних коштів, яка і є по суті кредитним договором, створювалась у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та підписана електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою, з повною ідентифікацією підписантів договору, що є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах та порядках нарахування. Наявна в матеріалах справи Анкета-заява ОСОБА_1 містить лише його анкетні та контактну інформацію і не містить даних про умови кредитування, в ній відсутня відмітка, яку саме картку просив видати відповідач.

Також, суд першої інстанції вважав, що надані суду розрахунок заборгованості, виписка з рахунку, довідка про видані кредитні картки, не є документами, які посвідчують погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Однак вказані висновки суду є помилковими та необґрунтованими і не відповідають встановленим обставинам справи, з врахуванням наведених мотивів суду апеляційної інстанції.

Оскільки, судом апеляційної інстанції достеменно встановлено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 000 грн, які є тілом кредиту, розмір якого банком зменшено до 9369,38 грн з урахуванням здійсненої проплати позичальником, тому саме вказаний розмір по тіло кредиту є доведеним позивачем і його слід стягнути з відповідача на користь банку.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів, то як було встановлено судом апеляційної інстанції, між сторонами укладено кредитний договір, у якому сторони погодили розмір процентної ставки 55% на рік.

Факт користування кредитними коштами підтверджено випискою по кредиту клієнта ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № АВНОСТ02961507 від 18 травня 2023 року, відповідачу за період з 18 травня 2023 року по 21 квітня 20125 року нараховано заборгованість у розмірі 14 625 грн, яка складається з 9369, 38 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 5 255,74 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, при цьому банком при нарахуванні процентів використано погоджену між сторонами відсоткову ставку 55% на рік.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем доведено розмір нарахованої заборгованості в повному обсязі, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача і яку відповідач у добровільному порядку не погасив.

З урахування конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору.

Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів у розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.

Оскільки, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд допустив неправильне застосування норм матеріального права оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Враховуючи, вищевикладене, позов АТ «А-Банк» слід задовольнити та ухвалити нове судове рішення яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № АВНОСТ402961507 від 18 травня 2023 року у розмірі 14 625 грн 12 коп, станом на 21 квітня 2025 року, яка складається з наступного 9369, 38 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 5 255,74 грн - загальний залишок заборгованості за процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 2422 грн 40 коп та 3633,60 грн за подання апеляційної скарги, а всього 6056 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Акціонерного Товариства «Акцент-Банк», яка подана його преставником адвокатом Омельченком Євгеном Володимировичем задовольнити.

Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, код ЄДРПУО 14360080) заборгованість за кредитним договором № АВНОСТ402961507 від 18 травня 2023 року у розмірі 14 625 грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, код ЄДРПУО 14360080) 6056 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова