Провадження № 2-н/127/3341/25
УХВАЛА

28 серпня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до положень ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже вказаною статтею сімейного кодексу визначено суб`єктний склад осіб, які в інтересах дітей мають можливість звернутись до суду в порядку наказного провадження з вимогою про стягнення аліментів та умови, за яких ці особи можуть звернутися до суду.

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_1 , яка є матір`ю дитини, звертається в порядку наказного провадження із вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що дитина знаходиться на її утриманні.

Натомість подана заява не містить зазначення необхідних належних та достатніх доказів в підтвердження обґрунтування таких вимог, зокрема доказів на підтвердження фактичного проживання дитини разом із заявником за однією адресою.

Отже, за відсутності вищевказаних доказів, враховуючи предмет вимог, неможливо встановити яким саме чином виникає/порушується майнове право дитини на утримання, ким із батьків по ступеню участі та у якій мірі при невиконанні/неналежному виконанні своїх обов`язків щодо утримання дитини, при тому, що саме одним із батьків в інтересах дитини подається до суду заява про видачу судового наказу.

Відтак, вищезазначена заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Слід також врахувати на звернення заявника з вимогами про стягнення аліментів на дитину саме в наказному провадженні, в якому на підставі документально підтверджених доказів встановлюється безспірність вимог, та відсутня можливість додаткової перевірки всіх обставин справи з дослідженням нових доказів, у т.ч. по доведенню факту проживання дитини із заявником. Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин, а тому враховуючи те, що заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, що позбавляє можливості розглянути заяву по суті, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вказані вище обставини, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з боржника аліментів на утримання дітей та роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку наказного провадження, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявникові його право на повторне звернення до суду з цією заявою в порядку наказного провадження після усунення недоліків, які слугували причиною для відмови у видачі судового наказу або ж звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна