Справа № 128/2129/25

РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті постійно проживала в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, які за життя належали ОСОБА_3 . Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , однак у свідоцтві про його народження, а саме: в актовому записі про народження у графі «мати» значиться « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть матері вона значиться як « ОСОБА_3 », за своїм дівочим прізвищем. Тому він не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, так як не підтверджено факт його родинних відносин з матір`ю. Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, яка прийняла спадщину, є рідна дочка матері, його сестра ОСОБА_2 . Його мати перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.01.1957 і після реєстрації шлюбу її прізвище мало бути ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько ОСОБА_6 помер, а тому мати отримала паспорт на своє дівоче прізвище « ОСОБА_7 », яке зазначене в усіх її документах. Так, у трудовій книжці матері вона значиться саме як ОСОБА_3 , трудова книжка видана 27 травня 1957 року; залікова книжка №3540970 від 15.07.1970видана ОСОБА_3 , факультет філологічний, спец., рос. мова та лінгв. Вінницький Державний педагогічний інститут; студентський квиток №3540970виданий на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; посвідчення ветерана праці також видано на ім?я ОСОБА_3 . В усіх інших правовстановлюючих документах на майно прізвище матері також значиться саме « ОСОБА_7 ». Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері він прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної нотаріальної контори. Тому просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно являється рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 10.06.2025 відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд у порядку окремого провадження; витребував з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

17.06.2025 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2025 з Вінницької районної державної нотаріальної контори подано копію спадкової справи №430/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

У судове засідання 18.08.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести за відсутності заявника та його представника, та задовольнити заяву у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що заяву ОСОБА_1 визнає повністю, цією заявою повністю підтверджує той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , являється рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 18.08.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 у м. Вінниця, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.06.2022 (а.с. 6).

Також судом установлено, що державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області постановою №774/02-31 від 09.05.2025 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із зазначенням родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин (а.с. 37).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 01.09.1961 батьками ОСОБА_1 зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.09.1950, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №1199 (а.с. 8).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб № НОМЕР_4 від 09.01.1957, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 09.01.1957 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03.09.1971, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області (а.с. 7).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 від 24.07.1957 батьками ОСОБА_8 зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 10).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 30.10.1977, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 30.10.1977 зареєстрували шлюб (а.с. 12).

Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_2 , за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с. 21).

У свідоцтві №53 про право приватної власності на жилий будинок від 08.08.1996 зазначено, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_3 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 22).

З копій документів, а саме: диплома № НОМЕР_8 від 02.07.1955, трудової книжки від 27.05.1957, залікової книжки № НОМЕР_9 , посвідчення серії НОМЕР_10 від 29.09.2003, студентського квитка № НОМЕР_9 убачається, що вони видані на ім`я « ОСОБА_3 » (а.с. 23, 24-25, 26, 28, 29).

У погосподарській книзі за 1974-1976, 1980-1982 роки за адресою: АДРЕСА_2 значаться: ОСОБА_4 голова; ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_1 син, що підтверджується копією погосподарської книги №3 Стрижавської сільської ради (а.с. 31-36).

04.11.2008 на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідає сину ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_2 в рівних долях, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 04.11.2008 секретарем виконкому Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, зареєстровано в реєстрі за №1218 (а.с. 13).

ОСОБА_11 у своїй письмовій заяві від 18.08.2025 зазначила, що «вона добре знає родину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , її дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Так родина ОСОБА_3 , в тому числі її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , постійно проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Їй відомо, що ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , 1934 року народження, з 1957 року, її чоловік помер давно, ще в 1971 році і з цього часу ОСОБА_3 залишилася проживати сама з дітьми. Донька ОСОБА_2 в даний час проживає в Деражнянському районі, але час від часу навідувалася до матері ОСОБА_3 в смт Стрижавку. Той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно являється рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона може з достовірністю підтвердити, так як тривалий час добре знає цю родину. Також цією заявою може підтвердити, що вона як сусідка часто бувала і буває в гостях у родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , так як проживає дуже поруч, а тому всі обставини життя цієї родини їй відомі особисто» (а.с. 68).

ОСОБА_12 у своїй письмовій заяві від 18.08.2025 зазначила, що «вона добре знає родину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , її дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Так родина ОСОБА_3 , в тому числі її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , постійно проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Їй відомо, що ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , 1934 року народження, з 1957 року, її чоловік помер давно, ще в 1971 році і з цього часу ОСОБА_3 залишилася проживати сама з дітьми. Донька ОСОБА_2 в даний час проживає в Деражнянському районі, але час від часу навідувалася до матері ОСОБА_3 в смт Стрижавку. Той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно являється рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона може з достовірністю підтвердити, так як тривалий час добре знає цю родину. Також цією заявою може підтвердити, що вона як сусідка часто бувала і буває в гостях у родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , так як проживає дуже поруч, а тому всі обставини життя цієї родини їй відомі особисто» (а.с. 69).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків.

Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 (справа № 643/6447/19), від 03.02.2021 (справа № 644/9753/19), від 18.11.2020 (справа № 554/3600/19), від 25.11.2020 (справа № 636/4087/19), від 19.06.2019 (справа № 752/20365/16-ц), від 05.12.2019 (справі № 750/9847/18).

Заявник стверджує, що у свідоцтві про народження заявника його матір зазначена як « ОСОБА_4 » (актовий запис складено 01.09.1961), однак у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 21.06.2022 матір заявника зазначена як « ОСОБА_3 ». Таким чином, прізвище матері заявника у свідоцтві про народження заявника є відмінним від прізвища, яке належало їй на час смерті, у зв`язку з чим заявник не може підтвердити факт родинних відносин з матір`ю, що перешкоджає йому оформити свої спадкові права.

Тому встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , породжує для останнього юридичні наслідки, від яких залежить виникнення права на спадщину.

За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У статті 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних відносин, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Наявність факту родинних відносин можуть підтвердити наступні докази: автобіографії, фотографії, листи, як ділового так і особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, господарські книги, домові книги, а також інші документи; листи органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, котрі можуть підтвердити про взаємовідносини померлого із заявником.

Заявник ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які, будучи обізнаними про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та про відмову від дачі показань, вказали, що можуть з достовірністю підтвердити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно являється рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як тривалий час добре знають цю родину.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка також являється спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , підтверджує той факт, що заявник ОСОБА_1 являється сином померлої ОСОБА_3 , та не заперечує проти встановлення такого факту судом.

Під час розгляду даної заяви про встановлення факту родинних відносин спору про право виявлено не було.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Керуючись статтями 13, 89, 95, 211, 247, 258, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Дата складення повного судового рішення 19.08.2025.

СУДДЯ