Справа №751/4612/25
Провадження №4-с/751/28/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О.

секретаря судового засідання Рак Я.М.

учасники справи:

заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2

суб`єкт оскарження Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому

заінтересована особа, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

представник заявників Клюка Володимир Федорович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просять скасувати арешт з нерухомого майна: за реєстраційним номером 11097513, зареєстрованого 20.04.2011 реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на власника ОСОБА_1 ; за реєстраційним номером 11115091, зареєстрованого 26.04.2011 реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на власника ОСОБА_2 .

Вимоги скарги мотивовано тим, що на виконанні у Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому перебувало виконавче провадження № 26124439 з примусового виконання виконавчого листа № 6-2676 від 07.12.2010, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 коштів по кредитному договору №800006249 від 14.08.2008, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 19.04.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 26124439 з накладенням арешту на все майно, яке належить ОСОБА_2 17.08.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим листом направлено стягувачу. 20.04.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 26031792 з накладенням арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1 27.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом із виконавчим листом направлено стягувану. На підставі договору факторингу від 29.10.2013, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» усі боргові зобов`язання були передані останньому. У свою чергу, ОСОБА_1 виконала усі боргові зобов`язання перед ТОВ «Кредитні ініціативи», сплативши борг у повному обсязі. Листом від 31.07.2024 ТОВ «Кредитні ініціативи» особисто звертається до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому та просить скасувати арешт нерухомого майна на власника ОСОБА_2 , однак останній накладений арешт не скасовує. 09.04.2025 вони звертаються до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому з заявою щодо зняття арешту з нерухомого майна, зареєстрованого на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак листом від 13.05.2025 виконавцем відмовлено у знятті арешту.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 29 травня 2025 року прийняв скаргу до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалами суду від 24.06.2025 та від 23.07.2025 розгляд справи відкладався.

Заявники та їх представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та представник заінтересованої особи стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку.

Згідно ч. 2 ст. http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_10583/ed_2020_07_14/pravo1/T04_1618.html?pravo=1 - 10583450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин

Судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2010 ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11.08.2010 по справі №2416-4/244/10 Третейського суду за позовом ПАТ „Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800006249 від 14.08.2008.

Згідно п. 2 договору про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 800006249 від 14.08.2008, укладеного 29.10.2013 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1 , ТОВ «Кредитні ініціативи» заміняє ПАТ «Альфа-Банк» у всіх правовідносинах, які виникають під час виконання позичальником умов кредитного договору № 800006249 від 14.08.2008 з усіма змінами та доповненнями до нього на підставі договору факторингу від 29.10.2013 (а.с. 17-18)

Листом від 31.07.2024 ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило ОСОБА_1 про те, що станом на 31.07.2024 заборгованість за кредитним договором № 800006249 від 14.08.2008 Товариством не обліковується. Товариство заявляє про відсутність до неї будь яких претензій, що пов`язані з укладенням, змінами, виконанням та/чи припиненням дії кредитного договору № 800006249 від 14.08.2008 (а.с. 12, 14).

Листом від 31.07.2024 ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Другого відділу ДДДВС у м. Хмельницькому з проханням скасувати арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 11115091 зареєстрованого 26.04.2011 реєстратором Хмельницької філії державного підприємства «інформаційний центр» міністерства юстиції України, на власника ОСОБА_2 , у зв`язку з погашенням боргових зобов`язань (а.с. 13)

Листом № 46999/25.17-42 від 06.05.2025 в.о. начальника Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому О.Заворотний повідомив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що на виконанні у відділі перебувало ВП № 26124439 від 19.04.2011 з примусового виконання виконавчого листа № 6-2676 від 07.12.2010, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» коштів у сумі 789 559,12 грн. Державним виконавцем Другого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дяком О.М., 19.04.2011 винесено постанову про відкриття ВП № 26124439 з накладенням арешту на все майно, яке належить ОСОБА_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним виконавцем 26.04.2011 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 11115091. 17.08.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим листом направлено стягувачу. На виконанні у відділі перебувало ВП № 26031792 від 20.04.2011 з примусового виконання виконавчого листа № 6-2676 від 07.12.2010, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» коштів у сумі 784 559,12 грн. Державним виконавцем Другого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Рудчук Л.П., 20.04.2011 винесено постанову про відкриття ВП № 26031792 з накладенням арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним виконавцем 20.04.2011 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 11097513. 27.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим листом направлено стягувачу. Повторно до примусового виконання зазначені виконавчі листи до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому не надходили. Станом на 06.05.2025 не надано ухвали суду про заміну стягувача у виконавчому документі з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», а також зарахування виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на рахунок Відділу не проводились, а тому підстави для зняття арешту відсутні. Після сплати на рахунок Відділу виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також надання ухвали суду про заміну стягувача у виконавчому документі, арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 буде знято не пізніше наступного робочого дня (а.с. 7-9).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ясіун`єне проти Литви» від 06 березня 2003 року, «Руйану проти Румунії» від 17 червня 2003 року, «Півень проти України» від 29 червня 2004 року).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» від 25 липня 2013 року).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Спеціальним законом, що визначав на той час умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV, який втратив чинність 05.01.2017 на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ст.1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 6 Закону №606-ХІV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (частина п`ята статті 47 Закону № 606-XIV).

Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною другою статті 50 Закону № 606-XIV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, з огляду на наведені норми Закону № 606-XIV, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тому на час повернення виконавчого листа стягувачу у державного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зняття арешту з майна боржника.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17 (адміністративне провадження № К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Тобто, якщо виконавчий документ не було пред`явлено до виконання протягом року з дати повернення стягувачу, за загальним правилом провадження по такому документу вже не може бути відновлено.

Таким чином, в разі пропуску строку на повторне пред`явлення документу до виконання з боку стягувача настають наслідки закінчення виконавчого провадження.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, оскільки виконавчий лист від 07.12.2010 № 6-2676, на підставі якого відкриті виконавчі провадження № 26124439 та № 26031792 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів, 17.08.2012 та 27.06.2013 відповідно було повернуто стягувачу, то повторно пред`явити його до виконання стягувач міг у строк до 17.08.2013 та 27.06.2014 відповідно.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, та те, що зазначений виконавчий лист повторно не пред`являвся до примусового виконання і строки його пред`явлення до виконання закінчилися ще до набрання чинності Законом № 1404-VIII, відсутність майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки збереження арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритого виконавчого провадження та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 258, 263-265, 354, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту, накладеного на нерухоме майно протиправною.

Зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт із нерухомого майна за реєстраційним номером 11097513, зареєстрованого 20.04.2011 реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на власника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; за реєстраційним номером 11115091, зареєстрованого 26.04.2011 реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на власника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Заявник ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суб`єкт оскарження Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Тернопільська, буд. 13/2, м. Хмельницький, 29000, )

Заінтересована особа, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (місцезнаходження: Вікентія Хвойки, буд. 21, м. Київ, 04655, )

Суддя А. О. Діденко