Дата документу 27.08.2025Справа № 554/9890/25
Провадження № 2/554/4147/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Тоцької К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

30.06.2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 січня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 65.

В обґрунтування позову зазначено, що подружні стосунки фактично припинилися влітку 2023 року, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, подружні обов`язки один перед одним не виконують. Позивачка вказує, що між сторонами наявні конфлікти, у тому числі мали місце факти домашнього насильства. У зв`язку з цим подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У шлюбі сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , 2015 року народження, сина ОСОБА_4 , 2019 року народження. На примирення позивачка не згодна прохає розірвати шлюб.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави суду від 07.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

12.08.2025 року відповідач надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

27.08.2025 року позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. До заяви додала оригінал свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до оригінала свідоцтва про шлюб, яке знаходиться в матеріалах справи, серії НОМЕР_1 , що 29.01.2014 року було зареєстровано шлюб, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 65. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_6 », дружини « ОСОБА_6 ».

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії серії НОМЕР_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує з 2023 року, спільне господарство не ведуть.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Примушування до їх збереження не допускається.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не наполягала на зміні прізвища після розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач визнав позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 605 грн. 60 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 605 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 105 ч. 3, ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст. 2-5, 10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 29.01.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 65.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем - « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 605 грн. 60 коп., сплаченого нею при подачі позовної заяви згідно квитанції №5293-2545-3171-2455 від 29.06.2025 року, в АТ «ТАСКОМБАНК» ГУК у Полт. обл/Шевченків р-н /22030101.

Згідно зі ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_5 .

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко