справа №176/3311/24
провадження №2/176/224/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Волчек Н.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, Жовтоводсьої міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на гараж, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого повноважного представника, адвоката Абрамова В.В. звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на гараж, розташований на земельній ділянці площею 0.006 га кадастровий номер :01:203:0029 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.1988 року виконавчий комітет Жовтоводської міської ради прийняв рішення № 293 (на мові оригіналу): «Об отводе земельних участков для строительства гаражей, переоформлении и узаконении гаражей, разрешении строительства и узаконении хозяйственных построек на приусадебных участках».

Пунктом 6 розділу IV цього рішення громадянину ОСОБА_1 дозволено добудов гаражу розміром 3,5 х 6,0 м до існуючого господарського блоку за адресою АДРЕСА_2 .

Домогосподарство за вказаною адресою належало батькам ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .У 1989 році ОСОБА_1 побудував гараж за вказаною адресою.

Проте дії щодо узаконення цього гаражу через рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради не вчинив.Після смерті ОСОБА_5 на підставі заповіту залишилась спадщина, в тому числі, земельна ділянка кадастровий номер :01:203:0016 площею 0,1 га, яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину.

Цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зазначена земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2023 року, яке видане державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, власниками зазначеної земельної ділянки стали діти померлої ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_2 - на 1/3 частку, ОСОБА_1 - на 1/3 частку, ОСОБА_3 - на 1/3 частку.З метою подальшого узаконення побудованого гаражу на власника ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 замовили виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:203:0016 площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 .Відповідно до технічної документації, яка виготовлена Товариством з обмеженою, відповідальністю «ГЕО-ПРОМІНЬ» була виділена земельна ділянка площею 0,0060 га, на якій знаходиться гараж, побудований ОСОБА_1 .

Станом на дату подання позову питання щодо законодавчого врегулювання набуття права власності на нерухоме майно, що побудоване до 05.08.1992, в тому числі гаражі, залишається не вирішеним. Право власності ОСОБА_1 на 1/3 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 належним чином зареєстровано кадастровий номері210700000:01:203:0016.

Окрім ОСОБА_1 власниками цієї земелоьної ділянки є його брат ОСОБА_2 - 1/3 частки та його сестра ОСОБА_3 - 1/3 частки.

Крім того, гараж, що побудований ОСОБА_1 не має адреси.

За вказаних обставин у ОСОБА_1 відсутня можливість зареєструвати право власності на побудованим ним гараж окрім як звернутися з відповідним позовом до суду.

Ухвалою судді від 27 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від представника відповідача, виконавчого комітету Жовтоводської міської ради 20 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що всупереч існуючих вимог чинного законодавства позивачем не проводилося жодних належних дій з узаконення будівлі гаражу за даною адресою та проведення його подальшої реєстрації.Позивач у 1989 році на власний розсуд, розуміючи, що у подальшому належить провести відповідні дозвільні та реєстраційні дії щодо будівлі гаражу, будівництво якого мав намір розпочати, можливо, здійснював будівництво гаражу, у порушення всіх архітектурних та будівельних норм не провівши передбачені законодавством дії з вводу будівлі в експлуатацію та подальшу державну реєстрацію будівлі гаражу. Таким чином, з моменту будівництва до теперішнього часу, на протязі 35 років, позивачем не здійснено жодних дій з введення будівлі в експлуатацію та державної реєстрації побудованої будівлі. Крім того, у позовній заяві зазначено про те, що «громадянину ОСОБА_1 дозволено добудову гаражу розміром 3,5 х 6,0 м». Тобто, загальна площа гаражу мала складати 21 кв.м. (3,5x6,0=21). Відповідно до доданої копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості загальна площа заявленого у позові об`єкта оцінки - нежитлової нерухомості гаражу складає 53,90 кв.м., що не відповідає дозвільній документації дозволу на добудову гаражу. Зазначена у позовній заяві інформація не підтверджує факт проведення будівництва гаражу саме позивачем. До матеріалів позовної заяви не додано документів, що підтверджували б факт придбання будівельних матеріалів для будівництва гаражу: квитанцій, накладних, рахунків, актів, тощо, саме позивачем по справі. Будівництво гаражу без таких матеріалів є неможливим, а факт будівництва Позивачем, у т.ч. у 1989 році, не підтверджується належними доказами та не дає змоги встановити законність у подальшому набути речових прав на нерухоме майно.

Від представника позивача, адвоката Абрамова В.В. 26 грудня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив., в якій представник позивача зазначив, що всупереч твердженню відповідача, позивач не на власний розсуд будував гараж. Орган місцевого самоврядування, на той час виконавчий комітет Жовтоводської міської ради, рішенням від 15.07.1988 р. № 293 дозволив громадянину ОСОБА_1 добудову гаражу розміром 3,5 х 6,0 м. до існуючого госпблоку. Крім того, зі змісту рішення органу місцевого самоврядування вбачається, що саме виконавчий комітет Жовтоводської міської ради надавав дозволи на будівництво, в тому числі гаражів громадянам міста Жовті Води. Узаконення гаражів та інших споруд здійснювалось також за рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. При цьому відсутнє посилання на будь-які дозвільні документи. Земельна ділянка, на якій побудовано гараж має цільове використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Цей факт підтверджується витягом з Державного земельного кадастру. Крім того, зазначає, що позивачу ОСОБА_1 належить право на 1/3 земельної ділянки усього домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Інші співвласники (треті особи у справі ) цієї земельної ділянки погодились з тим, щоби ОСОБА_1 виділити у власність земельну ділянку саме під побудованим ним гаражем. За вказаних підстав, побудований ОСОБА_1 гараж не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України.

Проте навіть у випадку самочинного будівництва, ЦК України передбачено набуття права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду (ч, 3 ст. 376 ЦК України). Тому правова позиція позивача та представника позивача є незмінною.

31 грудня 2024 року від представника відповідача виконавчого комітету Жовтоводської міської ради до суду надішли заперечення на відповідь на відзив, в яких виконавчий комітет Жовтоводської міської ради заперечує у задоволенні судом позовних вимог у повному обсязі. Так, згідно рішення виконавчого комітету №293 про відвід земельних ділянок для будівництва гаражів у п. 6 зазначено ОСОБА_1 , якому надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 3,5 х 6,0 метрів. З доданої копії технічного паспорту на гараж вбачається, що технічний паспорт виготовлено не на один, а на два гаражі один площею 26,9 кв.м., інший на 27,0 кв.м., всупереч отриманому дозволу на один гараж розміром 3,5 х 6,0 м.

Позивачем не доведено що ним отримано, а виконавчим комітетом міської ради прийнято рішення про надання дозволу на будівництво гаражу розміром 7,51х6,54 м.

Таким чином, позивач вийшов за межі отриманого дозволу на будівництво гаражу. Побудована будівля має іншу, більшу площу, таким чином побудований без дозвільних на те документів. Через зазначене та всупереч існуючих вимог чинного законодавства позивачем не проводилося жодних належних дій з узаконення будівлі гаражу та проведення його подальшої законної реєстрації.

Крім того, є всі підстави вважати, що здійснене будівництво гаражу здійснено у порушення всіх архітектурних та будівельних норм, Не проводилося передбачених законодавством дій з вводу будівлі гаражу в експлуатацію, подальшу передбачену державну реєстрацію будівлі. Крім того, у наданих документах є різною й зазначена адреса гаражу. Технічний паспорт від 08.11.2024 взагалі не має адреси гаражу, на який позивач заявив позовні вимоги щодо права власності, містить лише назву АДРЕСА_1 , без зазначення номеру будинку (№ ), що дає підстави вважати, що будівля перебуває за межами належної позивачеві земельної ділянки. Як зазначалося, будівля гаражу може бути об`єктом власності іншої особи, у розпорядженні якої (власності, користуванні, тощо) знаходилася чи знаходиться зазначена у позові земельна ділянка, або на якій розташована будівля гаражу. При цьому, така особа не залучена до розгляду даної цивільної справи, інтереси якої може зачіпати поданий позов та прийняте по справі судове рішення.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК чи іншими нормативними актами не передбачено. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Абрамова В.В. про залучення в якості співвідповідача Жовтоводську міську раду.

31 січня 2025 року від представника відповідача Жовтоводської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначає, що до матеріалів позову не додано жодних документів на підтвердження проведених дій з реєстрації будівлі гаражу у встановленому законодавством порядку.

Вказаний гараж, враховуючи викладене, позивачем побудовано у 1989 році. Позовною заявою та наданими документами не підтверджується проведення побудови гаражу без порушень архітектурно-будівельних норм, проведення заходів із введення будівлі в експлуатацію, державної реєстрації. Також зазначає, що позивачу дозволено добудову гаражу розміром 3,5 х 6,о м., загальною площею 21 кв.м. (3,5 х 6,о = 21 кв.м.). Проте, копіями технічного паспорту гаражу та довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості підтверджується, що загальна площа об`єкту спірних відносин, гаражу становить 53,90 кв. м.. Вказана розмір площі суперечить дозвільній документації на добудову гаражу. Рішенням виконавчого комітету міської ради 15.07.1988 № 298 дозвіл надавався та погоджувався на добудову гаражу розміром 3,5 х 6,0 м., а позовні вимоги заявлені на визнання права власності на гараж іншою площею, 53,9 кв. м., що суперечить дозвільним документам позивача та не доводить правомірність та законність здійснення будівництва, що відбулося, та є одним із свідчень про відсутність підстав про задоволення позовних вимог позивача.

Наданими документами не підтверджується проведення будівництва гаражу позивачем.

Додані до позову документи не дають змоги встановити правильність зазначення спірного об`єкту.

Крім того, визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК чи іншими нормативними актами не передбачено. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 25 серпня 2020 року у справі 760/21223/17-ц.

10 лютого 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Абрамова В.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказує на те, що гараж побудовано до 05 серпня 1992 року. В зв`язку зі спорами щодо проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, що побудовані до 05 серпня 1992 року, Верховним Судом в п. 21 постанови від 15.01,2021 у справі № 1540/3952/18 викладена така правова позиція: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №293 від 15.07.1988 позивачу було дозволено добудову гаража по АДРЕСА_2 розміром 3,5 х 6,0 м до існуючого госпблоку. Зі змісту цього рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради вбачається, що саме виконавчий комітет Жовтоводської міської ради надавав дозволи на будівництво, в тому числі гаражів громадянам міста Жовті Води. Позивачу дозволено добудову гаражу розміром 3,5м х 6,0 м = 21 кв.м, проте по факту ним побудовано гараж, що загальна площа об`єкта спірних відносин гаражу становить 53,90 кв.м. Вважає, що вказане не може бути підставою для не визнання права власності на це майно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

15.07.1988 виконавчий комітет Жовтоводської міської ради прийняв рішення № 293 (на мові оригіналу): «Об отводе земельних участков для строительства гаражей, переоформлении и узаконении гаражей, разрешении строительства и узаконении хозяйственных построек на приусадебных участках».

Пунктом 6 розділу IV цього рішення громадянину ОСОБА_1 дозволено добудов гаражу розміром 3,5 х 6,0 м до вже існуючого господарського блоку за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 15.07.1988 № 293 ОСОБА_1 побудував гараж за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, вказаним рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради ОСОБА_1 дозволено добудову гаражу саме до існуючого вже господарського блоку./а.с.14/

Домогосподарство за адресою АДРЕСА_1 належало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, власниками земельної ділянки є діти померлої ОСОБА_5 ОСОБА_2 на 1/3 частку, ОСОБА_1 на 1/3 частку, ОСОБА_3 на 1/3 частку. /а.с.20/

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 353202838 від 06.11.2023 року, право власності на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:203:0016 площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 /а.с.21/

З метою подальшого узаконення побудованого гаражу на власника ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виготовлено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:203:0016 площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 .

На замовлення позивача та третіх осіб Товариством з обмеженою, відповідальністю «ГЕО-ПРОМІНЬ» виготовило технічну документацію з поділу земельної ділянки в натурі кадастровий номер :01:203:0016 площею 0,1 г з цільовим призначенням на замовлення позивача та третіх осіб було виготовлено виділена земельна ділянка площею 0,0060 га.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру НВ-024 від 06.06.2024 року, земельна ділянка, на якій побудовано гараж має цільове використання-Землі житлової та громадської забудови 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). /а.с.34-35/

Згідно Акту погодження меж поділу земельної ділянки /а.с.31/ співвласники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 погодили межі поділу земельної ділянки.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 06.06.2024 року підтверджується факт присвоєння вказаній земельній ділянці площею 0,0060 га кадастрового номера :01:203:0029.

Цільове призначення земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :01:203:0016, що розташована за адресою АДРЕСА_1 - для будівництва; і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Цільове призначення земельної ділянки площею 0,006 га, на якій безпосередньо побудований гараж) :01:203:0029 адреса: АДРЕСА_1 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За положеннями частини 1 статті 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 9 статті 27 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18).

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Також, доводи відповідачів, проте що по факту позивачем побудовано гараж більшого розміру та становить 53,90 кв.м. суд не приймає до уваги, оскільки відбулась добудова гаражу саме до існуючого вже господарського блоку розмір якої в рішення №293 від 15.07.1988 року не було зазначено, тому і в цілому гараж після його добудови (у дозволеному розмірі 3,5 х 6,0 м) до існуючого на той час господарського блоку заголом склав 53,90 кв.м. і твердження відповідача що добудований гараж перевищує дозволеного розміру 3,5 х 6,0 м відповідачем відповідними доказами не спростовано.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, Жовтоводсьої міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на гараж, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на гараж, розташований на земельній ділянці площею 0,006 га кадастровий номер :01:203:0029 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суд

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК