НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/397/25
14 серпня 2025 року селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява мотивована тим, що 30 листопада 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») в електронній формі був укладений кредитний договір № 302607777, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 10 000 гривень, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача, а останній зобов`язався сплатити відсотки на користування ними.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахунку на його банківську карту.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передав (відступив) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняв належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №302607777 від 30 листопада 2021 року.
29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №302607777 від 30 листопада 2021 року.
Таким чином до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути в розмірі 15 198 грн, з яких: тіло кредиту 10 000 грн, проценти за користування кредитом 5 198 грн.
Також просив стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяву про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу.
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 14 серпня 2025 року постановив ухвалу.
Процесуальні дії у справі
19 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
03 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
30 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №302607777, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (MNV8ЕP53), надісланим на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору товариство зобов`язалось надати позичальникові перший транш на суму 10 000 грн на умовах строковості, платності, зворотності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених договором (п. 1.1 Договору) (арк. спр.11 на звороті - 15).
Відповідно до умов договору, товариство надало відповідачу суму кредиту 10 000 гривень одразу після укладення договору, який має бути повернено до 28 грудня 2021 року. Кредитна лінія надається строком на 28 днів з дати отримання кредиту (п.1.3, 1.7 Договору).
Сторони погодили, що встановлений у п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8 Договору).
За користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, зокрема, виключно за період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 211,70 % річних, що становить 0,58 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9, 1.9.1 Договору).
Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору (п. 1.9.3 Договору).
Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду (п.1.10 Договору).
Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п. 1.12. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п. 1.12.1. договору (п.1.11 Договору).
Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.12, 1.12.1, 1.12.2 Договору).
Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником (п. 1.13 Договору).
Строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 5.2, 5.3 Договору).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк. спр.10-11).
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 000 грн підтверджено платіжним дорученням від 30 листопада 2021 року, повідомленням АТ «УніверсалБанк» (арк. спр.27, 118).
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Пунктом 8.2 Договору факторингу визначено, що строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року (арк. спр.61-64).
Відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених Договором (п.2.1 додаткової угоди).
Зі змістом п. 1.3 додаткової угоди «Право вимоги» право грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Наявне право вимоги переходить від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторонами засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (п. 4.1 додаткової угоди).
Строк дії договору факторингу закінчується 31 грудня 2021 року (п. 8.2 Договору).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколу узгодження предмету факторингу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №302607777 від 30 листопада 2021 року на загальну суму 14 390 грн (арк. спр. 58 на звороті, 59-60).
Актом звірки від 31 грудня 2022 року підтверджується взаємні розрахунки між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» за реєстром прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року (арк. спр.58).
30 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Строк дії договору факторингу закінчується 31 грудня 2024 року (п. 8.2 Договору факторингу) (арк.спр.53-55).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу №30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №302607777 від 30 листопада 2021 року на загальну суму 15 198 грн (арк. спр. 51-52).
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Таліон плюс» грошові кошти за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року, про що свідчить платіжна інструкція від 22 грудня 2023 року (арк. спр.50).
29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Про що також був складений акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу від 29 травня 2025 року (арк. спр. 45-48, 35).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №302607777 від 30 листопада 2021 року на загальну суму 15 198 грн, з яких: 10 000 гривень сума боргу, 5 198 грн - заборгованість за відсотками (арк. спр. 43-44).
ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 29/05/25-Е, про що свідчать платіжні інструкції від 04,05,06 червня 2025 року (арк. спр.32,33,34).
Згідно із проведеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №302607777 від 30 листопада 2021 року станом на 05 травня 2022 року становить 14 390, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн, заборгованість за відсотками - 4 390 грн. Відповідачем 28 грудня 2021 року здійснено погашення відсотків у сумі 1 624 грн, а 27 січня 2022 року в сумі 5 790 грн, а всього 7 414,00 грн (арк. спр.30-31).
Згідно із проведеним ТОВ «Таліон плюс» розрахунком та випискою з особового рахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №302607777 від 30 листопада 2021 року станом на 05 червня 2025 року становить 15 198 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн, заборгованість за відсотками - 5 198 грн (арк. спр.28,29).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «ЕЙС» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Також матеріалами справи підтверджується факт переходу права грошової вимоги первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», згодом до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та після цього до ТОВ «ФК «ЕЙС» відносно боржника ОСОБА_1 за договором №302607777 від 30 листопада 2021 року.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №302607777 від 30 листопада 2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору кредитної лінії ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кошти в сумі 10 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором (п. 1.1 Договору).
30 листопада 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суд вважає доведеним.
За умовами договору кредитної лінії №302607777 від 30 листопада 2021 року відповідачу надано кредит у сумі 10 000 грн, строком на 28 днів (п. 1.7 Договору). Разом з тим, строк кредитування був продовжений двічі на 30 днів, а далі на 90 днів у порядку та на умовах, визначених пунктами 1.8., 1.12.1. договору, оскільки на дату закінчення 28-денного строку кредиту, а в подальшому 30-денного строку кредитування, відповідач сплатив усю заборгованість за нарахованими процентами.
У підписаному відповідачем договорі кредитної лінії №302607777 від 30 листопада 2021 року, визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, визначений строк дисконтного періоду та порядок продовження строку дії договору, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 15 198 грн, що складається із тіла кредиту -10 000 грн та процентів за користування кредитом - 5198 грн.
Вказаний розмір заборгованості відповідач не спростував, доказів про належне виконання умов договору не надав.
Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.
Водночас суд відхиляє надані позивачем докази: Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (арк. спр. 36-42), оскільки вони не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи кредитний договір.
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2 422,40 грн, а всього - 9 422,40 грн.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судового засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 4 000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, те що позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, відповідно до частини першої, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 263-265, 273, 280-286 ЦПК України, суд
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. сплаченого судового збору, а всього - 6422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, м. Київ, код ЄДРПОУ - 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП - НОМЕР_1 .
Суддя А. О. Олійник