П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року місто Київ

справа № 372/2510/23

провадження №22-ц/824/2016/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони :

позивач - ТОВ «Київщина - Житло»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина - Житло», подану адвокатом Горбайчук Людмилою Василівною,

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2024 року, ухвалене у складі судді Тиханського О.Б., -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року позивач ТОВ «Київщина - Житло» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що 09.02.2006 між Обухівською міською радою Київської області, ТОВ «Київщина-Житло» та ДП «Київське лісове господарство» був укладений договір про реалізацію проекту з будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 .

Рішенням від 23.02.2006 № 294-30-IV Обухівська міська рада Обухівського району Київської області на засіданні тридцятої сесії четвертого скликання затвердила договір про співпрацю Обухівської міської ради з ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина-Житло» від 09.02.2006.

Угодою від 27.01.2010 про внесення змін до договору від 09.02.2006 сторони договору домовились про передачу товариством «Київщина-Житло» Державному підприємству «Київське лісове господарство» - 3,5% кв.м від загальної площі об`єкту.

01.06.2010 сторони уклали додаткову угоду до договору від 09.02.2006, в п.2 якої зазначили, що згідно із цією угодою сторони погодилися, що на виконання п.3.5.2 договору ТОВ «Київщина -Житло» передає ДП «Київське лісове господарство» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв.м.. Вказана квартира передається протягом 90 днів з дати введення будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію.

Згодом, 03.08.2010 сторони разом з ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006, в п.1 якого вказали, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, ДП «Київське лісове господарство» відступає ОСОБА_1 , а останній набуває право вимоги частини зобов`язань, належних ДП на підставі п.2 додаткової угоди від 01.06.2010 до основного договору, а саме право вимоги на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Актом приймання-передачі квартири, яка знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від 01.10.2010 ТОВ «Київщина - Житло» передало ОСОБА_1 спірну квартиру.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 задоволено позов прокуратури Київської області та визнано недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» від 23.02.2006.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 договір від 09.02.2006 про реалізацію проекту з будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою, ТОВ «Київщина - Житло» і ДП «Київський лісгосп» з додатковими угодами, визнано недійсними. Також визнано недійсним договір від 03.08.2010 про відступлення права вимоги.

17.03.2023 ТОВ «Київщина-Житло» направило вимогу відповідачу щодо повернення безпідставно (за недійсним правочином) набутого майна в термін до 20.04.2023. Відповідач на зазначену вимогу жодним чином не відреагував, майно не повернув.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив повернути з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність ТОВ «Київщина - Житло» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв.м., а в разі неможливості повернення стягнути з ОСОБА_1 її вартість в сумі 1 796 686 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.06.2024 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Київщина-Житло» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача ТОВ "Київщина -Житло" Горбайчук Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що рішення прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою принципу "суд знає закони".

Позивачем у позовній заяві чітко визначено правову кваліфікацію відносин сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду господарської справи №911/1482/17 та цивільної справи № 372/2777/19, та правові норми, які підлягають застосуванню для вирішення спору у цій справі.

Суд необґрунтовано, посилаючись на принцип диспозитивності, відмовив у задоволені позовних вимог з підстав незгоди з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції фактично не розглянув справу і не вирішив спір.

Судом помилково не застосовані норми статей 216, 1212, 1213 ЦК України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Безпідставним є посилання суду першої інстанції на висновки Верховного суду, викладені у справах № 925/1276/19 та №766/16332/20, оскільки у жодній із справ не вирішувалось питання про повернення майна в порядку реституції або відшкодування його вартості у зв`язку з неможливістю його повернути. Висновки Верховного Суду на які посилається суд першої інстанції стосуються неподібних правовідносин.

Зобов`язання повернути відповідне майно потерпілій особі у кондикційних зобов`язаннях пов`язано не з фактом неправомірної поведінки набувача, , а з відсутністю правової підстави його набуття або подальшого утримання.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що за встановлених судами у справах №911/1482/17 та № 372/2777/19 обставин, у цій справі мають місце кондикційні зобов`язання, а кваліфікація спірних правовідносин відповідає приписам статей 216, 1212,1213 ЦК України. За наслідками розгляду зазначених справ визнаний недійсним договір, на підставі якого ОСОБА_1 отримав квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 77,9 кв.м. Отже підстава, за наявності якої відповідач отримав спірну квартиру, відпала.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ганенко Р.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник ТОВ "Київщина -Житло" - Горбайчук Л.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ганенко Р.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. Пояснив, що відповідач вже тривалий час користується квартирою та у лютому 2011 року отримав свідоцтво про право власності на квартиру.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом установлено, що 09.02.2006 між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина-житло» та ДП «Київський лісгосп» укладено договір, в якому сторони домовились про реалізацію проекту з будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 . Сторони визнали, що відносини, які склалися між ними, стали запорукою їх довгострокової і взаємовигідної співпраці з метою успішної реалізації проекту, вказаного у п. 1.1 цього договору, при цьому, згідно з п.1.2.1 якого ДП «Київський лісгосп» погоджується на вилучення Обухівською міською радою Обухівського району Київської області земельної ділянки лісового фонду розміром 5 га., що розташована в Обухівському лісництві в ДП «Київський лісгосп», квартал 60 для подальшого будівництва ТОВ «Київщина-житло» на цій земельній ділянці житлового комплексу, будівельна адреса якого вказана в п.1.1 цього договору. Пунктом 1.2.2 договору сторони погодились, що точний розмір земельної ділянки, вказаної в п.1.2.1 цього договору, буде визначений після затвердження проекту відведення земельної ділянки; п. 1.2.3 встановлено, що Обухівська міська рада Обухівського району Київської області передає ТОВ «Київщина-житло» у тимчасове користування земельну ділянку, вказану у п.2.1 цього договору, під будівництво житлового комплексу.

На протязі дії договору від 09.02.2006, додатковою угодою від 16.02.2006, угодою від 27.01.2010, додатковою угодою від 05.02.2010, додатковою угодою від 01.06.2010 сторонами вносилися погоджені доповнення та зміни.

Судом також встановлено, що 03.08.2010 між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина-Житло», ДП «Київський Лісгосп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за Договором від 09.02.2006, відповідно до якого ДП «Київський Лісгосп» відступило ОСОБА_1 , який набув права вимоги частини зобов`язань, належних ДП «Київський Лісгосп» на підставі п. 2 додаткової угоди від 01.06.2010 до основного договору, а саме: право вимоги на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В зв`язку з чим ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати всі права та обов`язки ДП «Київський Лісгосп» за основним договором в частині відступлення права вимоги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 11.06.2018, задоволений позов прокуратури Київської області та визнано недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 297-30 сесії-ІУ від 23.02.2006, яким вилучено зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі АДРЕСА_4 , земельну ділянку, площею 5,8 га; визнано недійсним рішення 8 сесії Обухівської міської ради Київської області п`ятого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 65-8 сесії-У від 30.11.2006, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Київщина-Житло» земельної ділянки, площею 5,8 га, у користування; визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Обухівською міською радою Київської області та ТОВ «Київщина-Житло» № 6192 від 20.12.2006, зі всіма змінами та доповненнями; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. № 14463133 від 15.07.2014.

Вказаним рішенням встановлено, що на день укладення договору від 09.02.2006 Обухівська рада Обухівського району Київської області не мала права на вилучення у ДП «Київський лісгосп» спірної земельної ділянки, переведення її в землі міської ради і передачу ТОВ «Київщина Житло» у користування.

Як убачається із змісту оспорюваного договору від 09.02.2006, та укладених додаткових угод, Обухівська міська рада Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина-Житло» та ДП «Київський лісгосп», уклали угоду щодо реалізації проекту з будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 . В розділі 1 вказаного договору вказується, що ДП «Київський лісгосп» погоджується на вилучення Обухівською міською рада Обухівського району Київської області земельної ділянки лісового фонду розміром 5 га., що розташована в Обухівському лісництві ДП «Київський лісгосп», квартал 60, для подальшого будівництва ТОВ «Київщина-Житло» на цій земельній ділянці Житлового комплексу, будівельна адреса якого вказана в п.1.1. цього договору. Сторони погодилися, що точний розмір земельної ділянки, вказаної в п. 1.2.1. цього Договору буде визначений після затвердження проекту відведення земельної ділянки. Обухівська міська рада, Обухівського району, Київської області передає ТОВ «Київщина-Житло» у тимчасове користування земельну ділянку вказану у п.2.1 цього Договору під будівництво житлового комплексу.

ТОВ «Київщина-Житло» приймає на себе функції Інвестора-забудовника по фінансуванню витрат з реалізації Проекту будівництва, вказаного у п.1.1. цього договору, в тому числі витрат з проектування та будівництва об`єкта, витрат, пов`язаних з отриманням технічних умов, висновків та проведенням комплексної експертизи проектної документації та інші витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 визнано недійсним договір від 09.02.2006 про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина-Житло» і ДП «Київський лісгосп» з додатковою угодою від 16.02.2006, угодою від 27.01.2010 про внесення змін до договору від 09.02.2006, додатковою угодою від 05.02.2010, додатковою угодою від 01.06.2010.

Визнано недійсним договір від 03.08.2010 про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006, укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина-Житло», ДП «Київський лісгосп» і ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2021 рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 залишено без змін.

Відповідно до акту прийому-передачі квартири від 01.10.2008 ТОВ «Київщина-Житло» передало, а ОСОБА_1 прийняв, на підставі договору від 03.08.2010 про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006, квартиру АДРЕСА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.01.2019, власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності б/н 07.02.2011, на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради від 21.09.2010.

Відповідно до висновку про оцінку майна ТОВ «Проектно консалтингова група» від 25.04.2023, ймовірна ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 , станом на 2023 становить 1 796 686 грн., без ПДВ.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач отримав квартиру відповідно до умов договору, при його укладенні поведінка відповідача не була суперечливою або недобросовісною. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що норма ст.1212 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки спір виник щодо договірних правовідносин, які регулюються іншим спеціальним інститутом цивільного права, а поведінка відповідача при укладенні договору, який в подальшому був визнаний недійсним, не суперечила добросовісності та чесній діловій практиці. Також не підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення ст.216 ЦК України.

Крім того, суд звернув увагу, що позивач при обґрунтуванні позову посилався на взаємовиключні підстави позову, а саме застосування ст.216 ЦК України або ст.1212 ЦК України, що порушує принцип диспозитивності, юридичної визначеності та обмежує права відповідача щодо розуміння які саме норми матеріального права йому необхідно застосувати для захисту своїх прав.

Вирішуючи питання пропорційності втручання у право відповідача на володіння своїм майном та на житло, суд першої інстанції виходив із того, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. При цьому, суд врахував відсутність у відповідача іншого житла.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно зі ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 та ч. 1ст. 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1. 2 ст 5. ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Предметом позову у цій справі є повернення від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київщина-Житло» квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв.м., а в разі неможливості повернення стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київщина - житло» її вартість в сумі 1796686 грн.

Судом установлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року визнано недійсним договір від 09.02.2006 про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» і Державним підприємством «Київський лісгосп» з додатковою угодою від 16.02.2006, угодою від 27.01.2010 про внесення змін до договору від 09.02.2006, додатковою угодою від 05.02.2010, додатковою угодою від 01.06.2010. Визнано недійсним договір від 03.08.2020 про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006, укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина - Житло», Державним підприємством «Київський лісгосп» і ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення про визнання договорів недійсними суд не вирішував питання щодо наслідків недійсності договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із ч.ч.1, 2, п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

За положенням ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.5 постанови від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суди відповідно до статей 215 та 216 ЦК розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним про застосування наслідків його недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Наслідки недійсності правочину залежать від того, чи було його виконано. Якщо сторони не приступили до виконання правочину, то він і не підлягає виконанню, тобто жодна із сторін не вправі вимагати його виконання. Якщо ж правочин уже виконано повністю або частково (передане майно, сплачені кошти), то наслідки такі: двостороння реституція, при неможливості повернення відшкодування вартості того, що одержано, за цінами які існують на момент відшкодування, відшкодування збитків, інші правові наслідки, передбачені ЦК України або іншими законами.

Отже, у ч.1 ст.216 та ст.1213 ЦК України закріплено обов`язок кожної зі сторін недійсного договору (набувача) повернути другій стороні (потерпілому) безпідставно набуте майно в натурі. Це означає, що поверненню підлягає саме та індивідуально визначена річ, яку набув або зберігав набувач, або така ж кількість родових речей тієї ж якості. Якщо повернути безпідставно набуте майно в натурі неможливо (внаслідок його знищення, загублення або передачі його набувачем третій особі тощо), набувач зобов`язаний відшкодувати іншій стороні договору (потерпілому) вартість такого майна.

Отже, положення глави 83 ЦК України застосовуються як субсидіарний спосіб захисту до вимог про реституцію, що випливає із змісту ч.3 ст.1212 ЦК України, яка визначає, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Установлено, що між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області (Сторона 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина - Житло» (Сторона 2), Державним підприємством «Київський лісгосп» (Сторона 3) 09.02.2006 укладено договір, предметом якого сторони встановили реалізацію проекту з будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 .

За умовами цього договору, Обухівська міська рада Обухівського району Київської області має вилучити у ДП «Київський лісгосп» земельну ділянку лісового фонду, розміром 5га, що розташована в Обухівському лісництві, та передати її ТОВ «Київщина - Житло» у тимчасове користування для подальшого будівництва на цій земельній ділянці Житлового комплексу.

ТОВ «Київщина-Житло» зобов`язується виконувати в повному обсязі фінансування будівництва об`єкту, передати частину побудованих площ Обухівський міській раді Обухівського району Київської області та ДП «Київській лісгосп» відповідно до положень розділу 3 цього договору, зокрема, ДП «Київський лісгосп» передається 3,5% кв.м. від загальної площі об`єкту.

ДП «Київський лісгосп» зобов'язано та має право отримати від ТОВ «Київщина-Житло» передбачене цим договором житло.

З метою реалізації досягнутих домовленостей, тридцятою сесією четвертого скликання Обухівської міської ради Обухівського району Київської області затверджено договір про співпрацю Обухівської міської ради з ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина-Житло» від 09.02.2006,; 23.02.2006 Обухівською міською радою прийнято рішення № 297 вилучено із складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га, яка знаходиться в межах м. Обухів і входить в генеральний план забудови міста, з метою подальшої передачі ТОВ «Київщина-Житло», земельну ділянку переведено в землі міської ради для подальшої передачі ТзОВ «Київщина-Житло» під будівництво житлового комплексу; надано дозвіл ТзОВ «Київщина-Житло» на виготовлення матеріалів вибору вказаної земельної ділянки під будівництво житлового комплексу в АДРЕСА_1 при умові відшкодування збитків ДП «Київський лісгосп».

Рішенням Обухівської міської ради третьої сесії п`ятого скликання від 27.07.2006 № 34 погоджено ТОВ «Київщина-Житло» матеріали вибору земельної ділянки, орієнтовною площею 5,8 га, наміченої для відведення в користування на умовах оренди під будівництво житлового комплексу в АДРЕСА_1 ; надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди під будівництво житлового комплексу. .

Рішенням Обухівської міської ради восьмої сесії п`ятого скликання від 30.11.2006 № 65 затверджено проект землеустрою, розроблений ТОВ Науково-виробнича компанія «Горизонт», щодо відведення ТОВ «Київщина-Житло» земельної ділянки, площею 5,8 га, в користування на умовах оренди під будівництво житлового комплексу в АДРЕСА_1 . Надано ТОВ «Київщина-Житло» земельну ділянку, площею 5,8 га, в користування на умовах оренди під будівництво житлового комплексу в АДРЕСА_1 . Зобов`язано Товариство «Київщина-Житло» заключити з Обухівською міською радою договір на право користування земельною ділянкою на умовах оренди строком на 10 років.

Між Обухівською міською радою (Орендодавець) і Товариством «Київщина-Житло» 20.12.2006р був укладений договір оренди землі в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:100:0008, строком на 10 років.

Під час дії договору від 09.02.2006, між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина - Житло» та ДП «Київське лісництво» 27.01.2010 укладено угоду про внесення змін до договору від 09.02.2006, , в який розділ 3 договору викладено в новій редакції. Зокрема, п.3.3 сторони передбачили, що передача ТОВ «Київщина-Житло» об`єкту (його частину) ДП «Київський лісгосп» та сплата пайової участі (внеску) ДП «Київський лісгосп» здійснюється ТОВ «Київщина-Житло» протягом 1 місяця з дати введення об`єкту (його частини) в експлуатацію, при цьому сторони договору з дати отримання за Актом-передачі передбаченого договором житла самостійно несуть витрати за оплату комунальних послуг (п.3.3). ТОВ «Київщина - Житло» має право достроково виконати свої зобов'язання перед ДП «Київський лісгосп» (п.3.4). Розрахунки за договором між сторонами здійснюються, зокрема, ДП «Київський лісгосп» отримує 3,5% кв.м. від загальної площі об`єкту.

01.06.2010 , між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина - Житло» та ДП «Київське лісництво» було укладено додаткову угоду до договору від 09.02.2006, в п. 2 якої зазначили, що згідно із цією угодою Сторони погодилися, що на виконання п. 3,5.2. договору ТОВ «Київщина-Житло» передає ДП «Київський лісгосп» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв. м. Вказана квартира передається протягом 90 днів з дати введення будинку в експлуатацію.

Після цього, 03.08.2010, між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина - Житло», ДП «Київське лісництво» та ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006, за умовами якого ДП «Київський лісгосп» відступив ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набув право вимоги частини зобов`язань, належних ДП «Київський лісгосп» на підставі п. 2 Додаткової угоди від 01.06.2010 до основного договору, а саме: право вимоги на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, ТОВ «Київщина - Житло» та Обухівська міська рада Обухівського району Київської області лише зафіксували відсутність їх заперечень проти передачі від ДП «Київський лісгосп» Бородаєву І.В. право вимоги, визначене в п.1 цього договору, що знайшло своє відображення в п.3 договору про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006.

На виконання договору про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006. ТОВ «Київщина - Житло» передало ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв. м., що підтверджується актом прийму-передачі від 01.10.2010.

Після чого, постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у справі № 911/1482/17 задоволений позов прокуратури Київської області та визнано недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання ««Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 297- 30 сесії-ІУ від 23.02.2006, яким вилучено зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі АДРЕСА_4 , земельну ділянку, площею 5,8 га; визнано недійсним рішення 8 сесії Обухівської міської ради Київської області п`ятого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 65-8 сесії-У від 30.11.2006, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Київщина-Житло» земельної ділянки, площею 5,8 га, у користування; визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Обухівською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» № 6192 від 20.12.2006, зі всіма змінами та доповненнями; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. № 14463133 від 15.07.2014. Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 11.06.2018 постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 залишена без змін.

Судами встановлено, що Обухівська міська рада неправомірно розпорядилась земельною ділянкою лісового фонду, вилучивши її із складу лісового фонду Обухівського лісництва на підставі рішень Обухівської міської ради Київської області від 23.02.2006 та від 30.11.2006, після чого було змінено її цільове призначення, укладений відповідний договір та зареєстровано право.

За наслідками розгляду господарської справи № 911/1482/17 рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 у справі № 372/2777/19, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2021, визнані недійсними договір від 09.02.2006 про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, ТОВ «Київщина-Житло» і ДП «Київський лісгосп» з додатковою угодою від 16.02.2006, угодою від 27.01.2010 про внесення змін до договору від 09.02.2006, додатковою угодою від 05.02.2010, додатковою угодою від 01.06.2010. Визнаний недійсним договір від 03.08.2010 про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006, укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло», Державним підприємством «Київський лісгосп» і ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Київщина -Житло», суди виходили із того, що предметом цього договору від 09.02.2006 є передача у користування земельної ділянки лісового фонду для будівництва. Підставою (метою) договору завжди є суб`єктивний мотив або матеріальний інтерес, який спонукає сторони брати на себе ті чи інші обов`язки. При укладенні договору м етою Обухівської міської ради було отримання житлової площі побудованого житлового комплексу у розмірах та в порядку, передбаченому розділом 3 цього договору, метою ТОВ «Київщина-Житло» було здійснення фінансування та будівництво об`єкта на земельній ділянці, переданій у користування; метою ДП «Київський лісгосп» при укладанні договору отримувало житло передбачене цим договором. Разом з тим, суди дійшли висновку про те, що оспорюваним договором земельна ділянка була передана Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та ДП «Київський лісгосп» у користування ТОВ «Київщина-Житло» без згоди землевласника та всупереч законодавства, а отже зміст правочину суперечить земельному, лісовому законодавству, тому договір від 09.02.2006 та додаткові угоди, а також договір від 03.08.2010 про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 в силу вимог статей 203, 215 Цивільного кодексу України мають бути визнані недійсними.

Установлено, що договір від 09.02.2006 про реалізацію проекту будівництва є багатостороннім, на виконання умов договору його сторонами вчинялися певні дії, але рішеннями суддів рішення органів влади, які приймалися для забезпечення реалізації досягнутих між сторонами договору домовленостей, а також договір оренди, укладений між Обухівською міською радою та ТОВ «Київщина-Житло», були визнані недійсними, скасовано рішення про реєстрацію права оренди і як наслідок земельна ділянка у забудовника ТОВ «Київщина-Житло» була вилучена.

Оскільки договір від 09.02.2006 та всі послідуючі договори, якими вносилися зміни до договору від 09.02.2006, додаткові угоди, а також договір про відступлення права вимоги були визнані недійсними, підстава, на якій ОСОБА_1 набув право на спірну квартиру відпала, останній на вимогу ТОВ «Київщина-Житло», яке в свою чергу повернуло іншій стороні договору отримане за недійсним правочином (земельна ділянка повернута), має повернути на підставі ст.1212, 1213 ЦК України квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв. м., яка знаходиться у його володінні.

За таких обставини висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для витребування квартири у відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київщина-Житло» не ґрунтується на вимогах закону.

Посилання суду першої інстанції як на одну із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог на те, що поведінка ОСОБА_1 при укладенні договору не була суперечливою або недобросовісною, є помилковим, оскільки зобов`язання повернути відповідне майно потерпілій особі у кондикційних зобов`язаннях пов`язано не з фактом неправомірної поведінки набувача, а з відсутністю правової підстави його набуття або подальшого утримання.

З огляду на характер спірних правовідносин, сам по собі факт довготривалого проживання відповідача в спірній квартирі не можу бути підставою для відмови у поверненні квартири ТОВ «Київщина - Житло».

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати ТОВ «Київщина - Житло» у виді судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в сумі 53900 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 141, 259, 268, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина - Житло», подану адвокатом Горбайчук Людмилою Василівною, задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Повернути (витребувати) з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина Житло» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина - житло» судовий збір в сумі 53900,58 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус