Справа № 585/5104/24
Номер провадження 2/585/157/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді В.О. Шульги, за участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом Менько Дмитра Дмитровича , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,-

В С Т А Н О В И В :

Менько Д.Д. , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та просить: 1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER, об`єм двигуна 1968 см. куб., 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 181 683,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1453,46 грн. у відшкодування витрат на оплату судового збору, 16 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрати на оплату судової автотоварознавчої експертизи в понесеному розмірі.

В обґрунтування позову вказав, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2003 року Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 226. Від шлюбу мають двох дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Роменського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 585/4110/24 задоволено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між ними розірвано. Із позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_3 звернувся 26.09.2024. Вказаним рішенням суду встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_3 , посилався на те, що протягом останніх декількох років його стосунки з дружиною розладилися, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Спільне господарство не ведуться. Примирення та збереження шлюбу неможливо. Тому просив розірвати шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 , актовий запис 226. Під час шлюбу сторони за спільні сумісні кошти придбали легковий автомобіль марки MITSUBISHI OUТLANDER, об`єм двигуна 1968 см. куб., 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 10.01.2019 був зареєстрований на праві власності за чоловіком позивачки - відповідачем ОСОБА_3 . За місяць до звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_3 31.08.2024 року, з метою уникнення поділу спільного сумісного майна подружжя, перереєстрував належний сторонам на праві спільної сумісної власності легковий автомобіль марки MITSUBISHI OUТLANDER на іншу особу. Не зважаючи на таку перереєстрацію, відповідач ОСОБА_3 продовжує користуватись спірним автомобілем. Сплатити позивачці ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль відповідач відмовляється, тому позивачка змушена звернутись до суду з цим позовом. Суд, має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)). З рішення Роменського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 585/4110/24 вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2003 року, який розірвано зазначеним рішенням суду. На час розірвання шлюбу сторони шлюбних стосунків вже не підтримували, проживали окремо, спільного господарства не вели. З довідки Територіального сервісного центру МВС № 5944 від 13.11.2024 р. № 31/32/5944 на запит адвоката № 46 від 29.10.2024 р. вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за громадянином ОСОБА_3 протягом запитуваного періоду були зареєстровані наступні транспортні засоби: 10.01.2019, MITSUBISHI OUТLANDER - загальний легковий транспортний засіб, об`єм двигуна (см. куб.): 1968, 2008 року випуску, який був перереєстрований на іншу особу 31.08.2024 року. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховуються при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15- ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 483/812/19. Відтак, спірний транспортних засіб сторони придбали за час перебування у зареєстрованому шлюбі, відповідач здійснив відчуження спірного автомобіля без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація 1/2 частини вартості спірного транспортного засобу, виходячи з його ринкової (дійсної) вартості. Згідно розрахунку середньоринкової вартості для цілей оподаткування легкового автомобіля марки MITSUBISHI OUТLANDER, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного через сайт Міністерства економіки України, вартість спірного автомобіля становить 363366,50 грн. З розрахунку вартості легкового автомобіля марки MITSUBISHI OUТLANDER, об`єм двигуна 1968 см. куб., 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного із використанням Калькулятора розрахунку вартості автомобіля з сайту auto.ria.com, вбачається, що середня ціна зазначеного автомобіля, сформована на основі проданих 1 368 авто, становить 9 129 $. Позивачка орієнтовно визначає вартість спірного автомобіля виходячи з його середньоринкової вартості для цілей оподаткування, визначеною через сайт Міністерства економіки України, яка становить 363366,50 грн. Вартість 1/2 частини спірного автомобіля орієнтовно оцінюється позивачкою в 181683,00 грн. (363366,50:2=181683,25). При недосягненні згоди сторін щодо ринкової вартості спірного автомобіля, його дійсна ринкова вартість підлягає встановленню на час розгляду справи шляхом призначення у справі судової автотоварознвчої експертизи, клопотання про призначення якої додається. При подачі цього позову в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» розмір судового збору, який підлягає сплаті за вимогою майнового характеру із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 становить 1453,46 грн. (181683:100х0,8=1453,46). 3) За надання правничої допомоги при розгляду справи в суді першої інстанції позивачка сплатила гонорар в розмірі 16 000 грн. Понесення позивачкою зазначених витрат на оплату правничої допомоги підтверджується договором про надання правничої допомоги від 14.10.2024, згідно п. 5 якого розмір гонорару з урахуванням складності справи та виконуваних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, що має бути витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), попередньо визначається за домовленістю сторін у фіксованій сумі 16000 (шістнадцять тисяч) грн. з розрахунку орієнтовно передбачуваних 11 години робочого часу на надання адвокатом правничої допомоги в суді першої інстанції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину надання «Адвокатом» правничої допомоги, що становить 1514,00 грн. за годину робочого часу, тому можлива наступна зміна гонорару, визначеного у фіксованій сумі, у зв`язку із суттєвим зростанням обсягу допомоги, що має бути надана, але не більше 10% від ціни позову. Факт оплати гонорару в зазначеній сумі підтверджується платіжною інструкцією від 11.12.2024 на суму 16000 грн.

Ухвалою судді від 23 грудня 2024 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання.

12 лютого 2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 - Глущенко В.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому представник позивача просив позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості ? частини транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER 2008 року випуску задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 компенсацію вартості ? частини транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER 2008 року випуску виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Призначити у справі авто товарознавчу експертизу. Стягнути з позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав, що відповідач позов визнає частково в сумі 68185,40 грн., що становить ? вартості за яку був проданий автомобіль відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5944/2024/4855831 від 31.08.2024 року. Відповідач не погоджується з вартістю автомобіля, яку орієнтовано визначає позивач виходячи з його середньо ринкової вартості визначеного через сайт Міністерства економіки України в сумі 363366,50 грн. Вважає даний розрахунок некоректним та таким, що не відповідає дійсній його вартості. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Для визначення дійсної ринкової вартості спірного автомобіля, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, у зв`язку із чим у справі має бути призначена авто товарознавча експертиза. Враховуючи вищенаведене вимоги позивача про стягнення з відповідача 181683,00 грн., є незаконними, та такими, що порушують загальні засади цивільного законодавства, прописані в статті 3 ЦК України, а саме: справедливість, добросовісність та розумність. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: Відповідачем понесені судові витрати на правову допомогу адвоката у фіксованій сумі 16000,00 грн., на підставі договору про надання правової допомоги №001 від 20.01.2025 року. Відповідно до п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

21 лютого 2025 року ухвалою суду призначено автотоварознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено.

02 липня 2025 року провадження у справі поновлено. Розгляд справи призначено на 31 липня 2025 року.

31 липня 2025 року проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду на 01 вересня 2025 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день,час і місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_2 - Менько Д.Д. в судове засідання не прибув, 01.09.2025 року до суду від нього надійшла заява в якій він клопотав провести розгляд справи без його участі та участі його довірителья. Зазначив, що позов підтримує з урахуванням висновку експерта про вартість спірного автомобіля, яка складає 355510,00 грн., а вартість 1/2 частини - 177 755,00 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки MITSUBISHI OUТLANDER, об`єм двигуна 1968 см. куб., 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 177 755,00 грн., 1453,46 грн. у відшкодування витрат на оплату судового збору, 16 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 10177,92 грн. витрат на оплату судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи,

Представник відповідача ОСОБА_3 - Глущенко В.В. в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2024 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 6-7).

Як вбачається з довідки, №31/32/5944 від 13.11.2024 року, Територіальний сервісний центр МВС №5944 Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія МВС) повідомляє адвокату Менько Д., на його запит, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за громадянином ОСОБА_3 протягом запитуваного періоду були зареєстровані наступні транспортні засоби: 10.01.2019, Mitsubishi Outlender, загальний легковий транспортний засіб, об`єм двигуна (см. куб.): 1968, 2008 року випуску, який був перереєстрований на іншу особу 31.08.2024 року (а.с.8).

З інформаційної довідки з офіційного веб-сайту Міністерства економіки України станом на 08.12.2024 року средньоринкова вартість автомобіля Mitsubishi Outlender новий, 2008 року випуску з пробігом 100000 км, становить: 363 366,50 грн. (а.с.9).

Відповідно до калькулятору розрахунку вартості автомобіля середня ціна легкового автомобіля Mitsubishi Outlender, 2008 року випуску, дизель, з об`ємом двигуна 2 до 2 л.,сірого кольору становить 9129 дол. США (а.с.9 зворот).

З роздруківки офіційного курсу валют, вбачається, що станом на 08.12.2024 року вартість 1 дол. США становить 41,5975 (а.с.10).

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 14.10.2024 року між Менько Д.Д. та ОСОБА_2 було укладено даний договір про надання правничої допомоги в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Визначено, що розмір гонорару за домовленістю сторін становить 16000,00 грн. (а.с.13).

З платіжної інструкції №2.81335717.1 від 11.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 було сплачено 16000,00 грн. адвокату Менько Д.Д. за надання правничої допомоги у справі за позовом про поділ майна подружжя (а.с. 14).

Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 001 від 20.01.2025 року між адвокатом Глущенко В.В. та ОСОБА_3 було укладено даний договір про надання правової допомоги, представництво інтересів клієнта в Роменському міськрайонному суді Сумської області, підготовка необхідних процесуальних документів в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя (а.с.46).

Як вбачається з рахунку №470 від 20.01.2025 року ФОП Глущенко В.В. виставлено рахунок платнику ОСОБА_3 з зазначенням банківських реквізитів в розмірі 16000,00 грн. як оплату за надання правової допомоги адвоката зг дог №001 від 20.01.2025 р. (а.с.47 зворот).

З платіжної інструкції №@2PL897318 від 20.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 було сплачено 16000,00 грн. адвокату Глущенко В.В. за рах.470 від 20.01.2025 року без ПДВ п-к ОСОБА_3 (а.с. 47).

Як вбачається з рахунку №848 від 08.04.2025 року національним науковим центром «Інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» виставлено рахунок ОСОБА_2 в сумі 10177,92 за проведення експертизи без ПДВ №555(03) у відношенні: ОСОБА_2 / ОСОБА_3 по справі №585/5104/24 (а.с.72).

З платіжної інструкції №Т4Т7-23С3-26Х8-5Х8Н від 24.04.2025 року вбачається, що Менько Д.Д. сплатив ННЦ «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» 10177,92 грн. за проведення експертизи без ПДВ№555(03) у відношенні ОСОБА_2 / ОСОБА_3 (а.с.84).

Відповідно до висновку експерта №555 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за цивільною справою №585/5104/24 провадження 2/585/157/25 від 20.06.2025 року наданого Сумським відділенням Національного науково центру «Інституту судових експертиз Ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» середня ринкова вартість продажу автомобіля, ідентичного за технічними характеристиками автомобілю марки (моделі) - Mitsubishi Outlander, ідентифікаційний номер VIN - НОМЕР_2 , 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 см. куб., що був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , станом на час проведення експертизи згідно наданих для дослідження відомостей складає: 355510,00 грн. (а.с.90-92).

Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами виник спір про право власності на майно подружжя та стягнення частки його вартості.

Відповідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частинами 1,4 статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно ч.1, 2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі - Постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Суд враховує, що відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною 1, 2, 3 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес…

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов в цілому обгрунтований і підлягає задоволенню.

В ході розгляду справи встановлено, що сторони під час шлюбу придбали автомобіль Mitsubishi Outlander, який є спільним майном подружжя. Даний автомобіль було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 . Оскільки автомобіль є неподільною річчю, і відповідач перереєстрував його на іншу особу, він не може бути поділений між сторонами, а тому позивач заявила про стягнення на свою користь частки вартості даного майна, у розмірі 181683,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що хоча спірне майно, а саме автомобіль і був перереєстрований відповідачем на іншу особу, проте таке відчуження автомобіля відбулося без згоди позивачки, за місяць до звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Як вбачається зі змісту рішення суду, в позовній заяві позивач вказував що вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям… На даний час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо.

Таким чином, сторони на час відчуження автомобіля ще перебували в шлюбі, проте разом не проживали і відчуження автомобіля відбулося без згоди позивача. Доказів на спростування цієї обставини відповідачем суду надано не було.

У суду відсутні підстави вважати що кошти, які відповідач потенційно мав отримати від продажу автомобіля, були використані на спільні потреби сім`ї.

Заперечення відповідача щодо заявленої до стягнення суми полягають в тому що вартість автомобіля визначена самостійно позивачем, тому погоджується на стягнення реальної вартості автомобіля.

Судово транспортно-товарознавчою експертизою було встановлено, що середня ринкова вартість спірного автомобіля становить 355510,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 заперечень, щодо визначеною висновком експерта вартістю автомобіля суду не надав.

Позивач та її представник позов підтримали з урахуванням висновку експерта.

З огляду на вказане, виходячи з рівності часток подружжя у спільному майні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог згідно визначеної експертизою вартості та стягненню з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості автомобіля, що становить 177755,00 гривень.

Також позивач клопотала про стягнення з відповідача понесених нею витрат, а саме: 1453,46 грн. на сплату судового збору, 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 10177,92 грн. витрат на оплату експертизи.

З огляду на вказане, та на часткове задоволення позовних вимог з відповідача слід стягнути понесені позивачем, документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, беручи до уваги, що судом вимогу позивача задоволено на 97,84%.

Також, вирішуючи вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд вважає, що витрати в розмірі 16000,00 грн. є значно завищеними, оскільки дана справа не значної складності та адвокат при складанні позову та зібранні доказів не міг витрати скільки часу, який міг би коштувати 16000 грн. За таких обставин розмір судових втрат, які суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача становить 8000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1422,06 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 9958,07 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Щодо вимоги відповідача про стягнення з позивача документально підтверджених судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог то дана вимога підлягає задоволенню та з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню понесені відповідачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог (що становить 2,16% від ціни позову ) в сумі 345,60 коп.

На підставі ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Менько Дмитра Дмитровича , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ): компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки MITSUBISHI OUТLANDER, об`єм двигуна 1968 см. куб., 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 177 755,00 грн. (сто сімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень); 1422,06 грн. (одна тисяча чотириста двадцять дві гривні шість копійок) у відшкодування витрат на оплату судового збору, 8 000 грн. (вісім тисяч гривень) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 9958,07 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень сім копійки) витрат на оплату транспортно- товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 345,60 грн. (триста сорок п`ять гривень шістдесят копійок)у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга