Справа № 595/731/25
Провадження № 2/595/327/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Швидкій Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей починаючи з 17.03.2022, в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача 15000 грн витрат на правову допомогу та 3000 грн витрат на переклад.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.02.2008 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.05.2018 шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.01.2020 у справі №595/2035/19 присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі частини всіх видів заробітку. Однак заочним рішенням Бучацького районного суду від 06.04.2022 року у справі №595/1796/21 ухвалено припинити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей починаючи з 22.11.2021 у зв`язку з тим, що діти проживали разом з батьком. Зазначає, що на момент розгляду справи позивач перебувала закордоном та їй не було відомо про припинення стягнення аліментів. Вона перебуває у Республіці Польща, діти з 14.03.2022 проживають разом з нею. Зазначає, що доходів позивача не вистачає на утримання трьох дітей, діти розвиваються, ростуть та потребують належного утримання. Станом на сьогодні, наскільки відомо позивачу, відповідач перебуває закордоном, однак не сплачує позивачу жодних коштів на утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду. Щодо періоду стягнення аліментів, зазначає, що про припинення стягнення аліментів їй не було відомо, так як вона перебувала закордоном. У реєстрі АСВП вказано, що виконавче провадження №61487822 від 06.03.2020 станом на сьогодні є відкрите, тому, позивач була переконана, що відповідач повинен платити аліменти протягом всього часу згідно з рішенням суду. Позивач зверталася до відповідача з вимогами про сплату аліментів, однак відповідач ухилявся від їх сплати. Зазначає, що оскільки позивач документально може підтвердити спільне проживання дітей з нею починаючи з моменту виготовлення дітям номерів PESEL, вважає за доцільне розпочати стягнення аліментів з 17.03.2022.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам по місцю реєстрації.

14 липня 2025 року на адресу Бучацького районного від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково, а саме, в розмірі 2000 грн. на одну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити на суму 1000 грн., в решті позовних вимог слід відмовити. Зазначає, що за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необгрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Твердження позивачки про те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та не надавав кошти на утримання дітей спростовуються квитанціями про перерахунок відповідачем позивачці, згідно з якими за період з грудня 2024 року по червень 2025 року відповідачем перераховано позивачці 18100 злотих. Переказ відповідачем вказаних коштів на рахунок позивачки є аліментними платежами, оскільки стороною позивача не надано доказів наявності у відповідача інших зобов`язань, крім аліментних. Переказ вказаних коштів також свідчить про те, що відповідач не ухилявся від утримання дітей, а навпаки добровільно надавав кошти на потреби дітей. Тому, доводи позивачки про те, що відповідач ухилявся від утримання дітей чи сплати аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей є надуманими. Крім того, станом на 14 липня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачкою по сплаті аліментів відсутня. Зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ у 2025 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу для дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. Отже, рекомендований розмір аліментів для дітей від 6 до 18 років становить 1598 грн. на дитину. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, сторона відповідача вважає необхідним стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 гривень на одну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Саме такий розмір стягуваних аліментів буде співмірним до стану здоров`я та матеріального становища сторін і малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. Разом з тим, сторона відповідача вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в додатковій угоді №1 від 25.04.2025 року та квитанції до прибуткового касового ордера №24/04/25 від 24.04.2025 року в розмірі 15 000 грн., оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, сторона відповідача вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. З врахування наведеного вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Щодо стягнення витрат на переклад, зазначає, що матеріали даної справи містять документ, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_3 документи для перекладу в кількості 13 штук і вартість перекладу становить 3000 гривень. Також, у зазначеному документі вказано, що ОСОБА_8 є перекладачем із чеської мови, у той час як, додатки до позовної заяви, додані позивачкою містяться на польській мові. Однак, в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_8 є перекладачем з польської мови та має відповідну кваліфікацію та повноваження здійснювати переклад з польської на українську мову. Крім того, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували факт отримання ФОП ОСОБА_9 коштів в сумі 3000 грн. від ОСОБА_3 за здійснення перекладу з польської на українську мову. Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Представник відповідача зазначає, що ознайомився з матеріалами даної цивільної справи в Бучацькому районному суді 11 липня 2025 року. У зв`язку з наведеним, вважає що є підстави для поновлення судом строку для подання відзиву на позовну заяву у даній цивільній справі.

25 липня 2025 року на адресу Бучацького районного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій адвокат зазначає, що із запереченнями викладеними у відзиві на позовну заяву сторона позивача не погоджується, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Щодо стягнення аліментів за минулий час зазначає, що відповідач надає квитанції про переказ позивачу грошових коштів у період з 2024 по 2025 рік у призначенні платежу не вказано «аліменти на утримання на дітей», однак позивач у позовній заяві обґрунтовує те, що рішенням Бучацького районного суду від 15.01.2020 року у справі №595/2035/19 присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі частини всіх видів заробітку. Проте, заочним рішенням Бучацького районного суду від 06.04.2022 року у справі №595/1796/21 ухвалено припинити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей починаючи з 22.11.2021 року у зв`язку з тим, що діти проживали разом з батьком. На момент розгляду справи позивач перебувала закордоном, про розгляд справи останню повідомлялося через веб-сайт Судової влади, позивач не брала участі у справі та їй не було відомо про припинення стягнення аліментів. Позивач у зв`язку із роботою проживає у Республіці Польща, діти березня 2022 року проживають разом з позивачкою, тому, просить почати стягнення аліментів з березня 2022 року. Відповідач погоджується сплачувати 2000 грн. аліментів на кожну дитину, однак дана сума грошових коштів є недостатньою для належного утримання дитини. У позовній заяві надано обґрунтування необхідності стягнення з відповідача заявленої суми коштів - 7000 грн. на кожну дитину. Так, діти проживають разом з матір`ю в Польщі, двоє з дітей - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають необхідність у спеціальній освіті у зв`язку із діагнозом інтелектуальної недостатності легкого ступеню, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відвідують додаткові корекційні заняття, ОСОБА_12 навчається у фаховому коледжі, що також тягне за собою витрати. 31 січня 2025 року в Польщі - прожитковий мінімум для самостійного проживання -1010 злотих. Для кожного члена родини на утриманні - 823 злотих (орієнтовно 8000 грн.). Відповідач не надає доказів своєї неспроможності сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленій позивачем сумі. Аргументами призначення аліментів в сумі 2000 грн. є те, що відповідач перебуваючи в Польщі офіційно не працює та немає стабільного доходу, що позивач не має змоги перевірити, а відповідач не надає підтверджуючих документів, а також те, що прожитковий мінімум в Україні для дітей до 6 років - 2 563 грн., від 6 до 18 років - 3 196 грн. Вважають, що наведені заперечення не заслуговують на увагу та не відповідають інтересам дітей. Відповідач зазначає, що за період з грудня 2024 року по червень 2025 року добровільно перерахував позивачу 18 100 злотих та надає квитанції про перерахунок коштів. З наведеного випливає, що у відповідача в Республіці Польща є дохід і він має можливість сплачувати аліменти в сумі 7000 грн. (600 злотих) на місяць на дитину. Витрати на професійну правничу допомогу, які позивач понесла становлять - 15 000 грн. (фіксована грошова сума), що підтверджується додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги, прибутковим касовим ордером. Заявлена вартість правової допомоги за надання адвокатом послуг щодо ведення справи про стягнення аліментів на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі в суді відповідає критеріям пропорційності та необхідності, відтак просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомого в розмірі 15 000 грн. Щодо витрат на переклад, при поданні позовної заяви позивачем долучено ряд документів на польській мові з перекладом на українську, перекладач ОСОБА_13 є кваліфікованим перекладачем з польської мови, що підтверджується дипломом від 30.06.2001 року (диплом додається). Переклад документів на українську мову здійснювався з метою долучення їх до матеріалів позовної заяві в якості доказів, про що вказано в квитанції, відтак витрати на переклади відносяться до судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив позов задовольнити частково з підстав наведених у відзиві.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2008 року.

Шлюб між сторонами розірвано 15.05.2018, що підтверджується копією рішення від 15.05.2018 року у справі № 595/269/18.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області).

Як вбачається із копії заочного рішення Бучацького районного суду від 06.04.2022 року у справі №595/1796/21 ухвалено припинити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей починаючи з 22.11.2021 у зв`язку з тим, що діти проживали разом з батьком.

Як зазначає позивачка, на даний час діти проживають разом із нею, на підтвердження чого додає Довідку з реєстру PESEL EL/U/1 Сулєювек, 14-03-2025 ОСОБА_14 , Довідку з реєстру PESEL EL/U/1 Сулєювек, 14-03-2025 Ю.Черемшинська, Довідку з реєстру PESEL EL/U/1 Сулєювек, 14-03-2025 С.Черемшинський, Довідку з реєстру PESEL EL/U/1 Сулєювек, 14-03-2025 А.Черемшинська, Довідку з реєстру PESEL EL/U/1 Вьонзовна, 17-03-2025 А.Черемшинська, Довідку з реєстру PESEL EL/U/1 Вьонзовна, 17-03-2025 С.Черемшинський.

Крім того, надано довідку, видану директором школи початкової і базової освіти №3 від 25.03.2025, згідно якої ОСОБА_6 є ученицею 7-а класу Школи початкової і базової освіти №3 в Сулєювку; ОСОБА_5 є ученем 4-с класу Школи початкової і базової освіти №3 в Сулєювку. Мати дітей бере активну участь у їх житті. Сім`я також перебуває під опікою Міського центру соціальної допомоги в Сулєювку.

Згідно із Довідкою центру соціальних послуг ОСОБА_15 від 24.03.2025 ОСОБА_16 проживає за АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , отримувала допомогу у вигляді цільових виплат та оплати харчування дітей у школі за період з березня 2022 року до червня 2023 року.

Згідно із довідкою від 07.04.2025, виданою Промисловою школою І ступеня імені З.Гльогера, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2024-2025 навчальному році є ученицею 1BS класу Промислової школи І ступеня, прийнята до школи 06.09.2023.

Як вбачається із договору оренди від 23.06.2023, укладеного між ОСОБА_17 орендодавець та ОСОБА_18 орендар, ОСОБА_3 винаймає приміщення по АДРЕСА_3 в Сулєювку за місячну плату в сумі 1700 злотих.

Із додатку до трудового договору укладеного 01.09.2024 між ТОВ «SMART PROJECT» та ОСОБА_3 , остання працює із зайнятістю 24/40, основна заробітна плата 3256,33 злотих на місяць.

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» що прожитковий мінімум в Україні для дітей від 6 до 18 років - 3 196 грн.

Суд, бере до уваги пояснення представника відповідача, що позивачем та його представником не надано доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, а саме 7000 грн. на кожну дитину, крім того, обов`язок утримувати дітей покладається на обох батьків, а позивач заявляючи такий розмір аліментів бажає перекласти повністю цей обов`язок на батька.

При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та те, що діти проживають з матір`ю, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину, також, суд враховує, що відповідач сплачував аліменти та згідно із довідки №287-24/12668, станом на 14.07.2025 заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а також перераховував грошові кошти в період з грудня 2024 року по червень 2025 року, а обов`язок по забезпеченню дитини покладається на обох батьків, тому, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Як вбачається із позовної заяви позивач просить присудити аліменти починаючи з 17.03.2022, мотивуючи тим, що їй не було відомо про припинення стягнення аліментів, згідно рішення суду.

Однак, представником відповідача на спростування тверджень представника позивача стосовно того, що відповідач не сплачував аліменти долучено копії квитанцій про переказ коштів ОСОБА_3 у період з грудня 2024 року по червень 2025 року. Крім того, згідно довідки №287-24/12668, виданої Бучацьким відділом виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 14.07.2025 заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Тому, суд вважає, що стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів для одержання аліментів, проте не могла їх отримати у зв`язку із ухиленням відповідача від їх сплати.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат на переклад, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням перекладачів.

Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18.

Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №24/04/25 від 24 квітня 2025 року, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 25 квітня 2025 року, згідно якого, вартість правничої допомоги за представництво клієнта у справі про стягнення аліментів на утримання дітей становить 15000 грн; квитанцію прибуткового касового ордера №24/04/25 від 24.04.2025; ордер про надання правничої допомоги.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід задовольнити частково вимогу представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в розмірі 7500 грн., що буде достатнім та співмірним критеріям реальності адвокатських витрат.

За ч.ч. 7-9 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Як слідує зі змісту перекладу документів поданих суду даний переклад виконано перекладачем Чапор М. Представник позивача в підтвердження витрат на здійснення перекладу надав суду копію диплому магістра ОСОБА_13 , акт приймання документів від ОСОБА_3 у кількості 13 штук, для перекладу з польської мови на українську, згідно якого, загальна сума за переклад становить 3000 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача витрат на переклад у сумі 1500 грн.

Керуючись ст.12,76-81,137,139,141,263-265,279,280-282 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.80,180, 182,184,191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , жителя АДРЕСА_5 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_4 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 21.05.2025 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , жителя АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. та 1500 грн. витрат на переклад.

В решті позовних вимог відмовити.

В силу ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми

платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 27.08.2025.

Суддя: Р. О. Содомора