Справа № 526/1826/25
Провадження № 2/526/1156/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 серпня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Лопушняк Т.П., розглянувши в м. Гадяч у порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача, в якому вказав, що він є користувачем банківських послуг, які надає Відповідач. 30.11.2024 невідома особа шляхом вільного доступу здійснила незаконні операції, внаслідок чого з банківської картки Позивача було списано та викрадено грошові кошти у загальному розмірі 99593 грн. 51 коп. За даним фактом відділенням поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відкрито кримінальне провадження № 0000832 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Позивач звернувся до Відповідача з заявою. В якій просив зупинити нарахування відсотків за користування кредитним лімітом та провести внутрішнє розслідування стосовно списання грошових коштів, але Відповідач продовжує нарахування та списання відсотків. За період з 01.11.2024 по 23.05.2025 з банківських рахунків Позивача було списано відсотків на загальну суму 17625,57 грн. та обов`язковий платіж у розмірі 3162,92 грн. Вказує, що не отримував кредитних коштів в сумі 99593,51 грн, а Відповідачем не вжито заходів для убезпечення клієнта від незаконного списання коштів. Зазначає, що не розголошував номерів банківських карток чи ПІН-кодів, а невідома особа не змогла б увійти до акаунту «Приват24», змінити фінансовий номер або зняти чи переказати грошові кошти. З урахуванням викладеного просить стягнути з Відповідача на свою користь відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 17625,57 грн., а також обов`язковий платіж у розмірі 3162,92 грн. та закрити кредитний рахунок на ім`я позивача, відкритий у Відповідача.

Позивачем надана суду заява про розгляд справи без його участі та просить задовольнити позовну заяву.

Представником відповідача надано клопотання про перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження, а також продовжити відповідачу термін для подання відзиву та відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд з урахуванням положень ст. 277-279 ЦПК України вважає, що заявлені клопотання слід залишити без розгляду, оскільки з часу отримання ухвали про відкриття провадження (13.06.2025) пройшло більше двох місяців та вони подані поза межами строків, визначених ЦПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки, визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Інші клопотання не надходили.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299), розташованого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, засвідчені копії наступних документів - кредитну справу та інші документи, що стосуються отриманого ОСОБА_1 кредиту; документи, що підтверджують реєстрацію та використання ОСОБА_1 системи Приват24 та банківській виписки по розрахункових операціях, здійснених ним через систему Приват24; відомості щодо фізичних та юридичних осіб - отримувачів грошових переказів, здійснених із використанням кредитних коштів з карткового рахунку позивача.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.06.2025 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборонити списання Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів з розрахункових рахунків, в тому числі карткових, зарплатних карткових (картка № НОМЕР_1 ), відкритих на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в рахунок погашення відсотків за використання кредитного ліміту по кредитному рахунку НОМЕР_3 , до набранням рішенням законної сили у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі„ розумності строку".

З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

З копії витягу з ЄРДР за № 0000832 від 03.12.2024 вбачається, що 02.12.2024 до поліції надійшла заява ОСОБА_1 про те, що невстановлена особа шляхом вільного доступу в умовах дії правого режиму воєнного стану на території України, без відома заявника ОСОБА_1 здійснила незаконні операції та маніпуляції з використанням електронно-обчислювальної техніки, внаслідок чого з його кредитної банківської картки АТ КБ «Приватбанк» були списані та викрадені грошові кошти у загальному розмірі 99593 грн.

Листом Позивача від 06.12.2024 повідомлено АТ КБ «Приватбанк» про викрадення грошових коштів у розмірі 99593 грн. та висловлено прохання про зупинення нарахування відсотків за користування кредитним лімітом до розгляду кримінального провадження, проведення внутрішнього розслідування стосовно списання грошових коштів.

З виписки за період з 01.11.2024 - 23.05.2025 вбачається, що 30.11.2024 з картки НОМЕР_4 списано грошові кошти у розмірі 30015 грн. (30.11.2024 час 15:22:21), 30015 грн. (30.11.2024 час 15:22:49) та 27427,5 грн. (30.11.2024 час 15:24:45), а всього - 99593,51 грн.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до закону; звернення до суду.

Законом України «Про захист прав споживачів» врегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Так згідно ст. 1 цього Закону виконавцем є, суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договором є, усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; продукцією є, будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживачем є, фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет.

Відповідно до п. 2.1.4.5 Умов до обов`язків клієнта належить: 2.1.4.5.1. Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. 2.1.4.5.2. Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. 2.1.4.5.3. Клієнт зобов`язаний не здійснювати операції з використанням реквізитів Картки після закінчення строку її дії, а також Картки, заявленої як втраченої. 2.1.4.5.4. Клієнт зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Несанкціонованого овердрафту. 2.1.4.5.5. При виявленні Картки, раніше заявленої як втраченої, Клієнт зобов`язаний негайно інформувати про це Банк.

Також Умовами передбачено, що 1.1.10.7.1. В разі здійснення неналежних операцій з використанням Платіжної картки, Клієнт зобов`язаний повідомити Банк шляхом звернення за будь-яким із зазначених каналів:

- цілодобова підтримка Клієнтів 3700 - для дзвінків по Україні (безкоштовно з мобільних у межах України), а також +38 - для дзвінків із-за кордону / зі стаціонарних телефонів;

- чат «Допомога Онлайн» (з Системи «Приват24» або з сайта банку);

- відділення банку - звернення безпосередньо до працівника відділення;

- сайт https://privatbank.ua, меню «Скарги та пропозиції». Повідомлення, запити та кореспонденцію потрібно надавати особисто або електронною поштою.

Оригінали юридично важливої кореспонденції та документації потрібно передавати визнаною в Україні кур`єрською службою або вручати особисто. Будь-які такі повідомлення необхідно направляти на адресу банку, зазначену нижче, або на іншу адресу, яку банк може повідомити клієнту в письмовій формі. Адреса банку для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна. Електронна пошта:

1.1.10.7.2. Банк в обов`язковому порядку розглядає заяви (повідомлення) Клієнтів щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати Клієнту можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк,що не перевищує строк, передбачений законом для розгляду звернень (скарг) громадян.

1.1.10.10.1. Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту.

1.1.10.10.2. Клієнт несе відповідальність за всі платіжні операції (в тому числі операції у сфері електронної комерції та інші), що здійснюються з Платіжними картками, у тому числі наданими Банком його Довіреним особам. У разі, якщо Клієнт дає згоду на проведення платіжних операцій з Платіжними картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі.

1.1.10.10.3. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоп-лист Платіжною системою.

1.1.10.10.4. Клієнт несе відповідальність за всі операції, здійснені в межах лімітів, збільшених за розпорядженням Клієнта (за зверненням до Служби підтримки Банку).

1.1.10.10.5. Клієнт несе відповідальність за виконання грошових зобов`язань за операціями, що здійснені з використанням Платіжної картки, до часу отримання Банком заяви Клієнта (Держателя Платіжної картки) або Довіреної особи Клієнта про призупинення здійснення операцій з її застосуванням і постановки платіжної картки в Стоп-лист. При отриманні такої заяви Банк має верифікувати Клієнта (Держателя Платіжної картки) і зафіксувати дату та час його звернення.

Клієнт зобов`язаний заблокувати Платіжну картку перед подачею претензії до Банку щодо несанкціонованих операцій по ній.

1.1.10.10.6. У разі втрати Платіжної картки Клієнт (Держатель Платіжної картки) зобов`язаний негайно повідомити про це Банк. В іншому разі Банк не несе відповідальності за здійснення операцій, ініційованих за допомогою цієї Платіжної картки, до отримання такого повідомлення. До моменту повідомлення Клієнтом (Держателем Платіжної картки) Банку про втрату Платіжної картки ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе Клієнт (Держатель картки), а з часу повідомлення Клієнтом (Держателем Платіжної картки) Банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом Держателя несе Банк.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц вказано, що: "користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання ПАТ КБ "ПриватБанк" на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що ОСОБА_3 втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ "ПриватБанк" не надано відповіді.

Суд касаційної інстанції враховує, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цієї транзакції. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом взято до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно позивачу, доводи та підстави позову якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними".

Крім цього, в постанові ВС від 29.03.2024 (справа № 456/4026/21) вказано, що суди не врахували, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними; суди залишили поза увагою те, що відповідач не надав доказів та підтвердження того, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати відповідні платіжні операції.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у частинах першій, другій статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді даної справи було встановлено, що з банківської картки позивача було списано грошові кошти у розмірі 99593 грн. Позивач при зверненні до суду вказує, що кошти не отримував, а АТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомлений про наявність даної цивільної справи у суді, а також отримавши судові виклики-повідомлення, своїм правом на надання відзиву та доказів, які б спростували позицію позивача, не скористався, витребувані докази за ухвалою суду не надав.

В той же час, позовна вимога щодо закриття банківського рахунку задоволенню не підлягає, оскільки порядок закриття банківського рахунку визначений Умовами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням того, що вказаний спір виник у зв`язку з порушенням прав позивача як споживача банківських послуг, від сплати судового збору у судах на всіх стадіях розгляду він звільнений на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст. 11, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позові вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 неправомірно списані грошові кошти у загальному розмірі 20 788 (двадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 49 коп., з них: відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 17 625 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 57 коп. та обов`язковий платіж у розмірі 3 162 (три тисячі сто шістдесят дві) грн. 92 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 27.08.2025 року.

Найменування учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299), адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, (адреса для листування:49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30).

Головуючий: В. Г. Черков