провадження №2/279/1171/25
Справа № 279/2209/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2025 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Пацко О.О.

секретаря Гончарової Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі у власність частини житлового будинку, припинення права спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частинии житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адесою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори від 04.11.1986 року та зареєстрованому в реєстрі за №6072, йому належить 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Власниками іншої 1/2 частини будинку є відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Між співвласниками фактично розподілено будинок на дві ізольовані квартири, склався порядок користування приміщеннями будинку і господарськими спорудами.

Наявність того факту, що житловий будинок є спільною частковою власністю перешкоджає в повній мірі здійснювати право власності, оскільки для цього необхідна згода інших співвласників будинку.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Від відповідача ОСОБА_2 також надійши заяви про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 про розгяд справи повідомлений належним чином, будь-яких клопотань чи заперечень на позов не надав.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.355 ЦК України, встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Ч. 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 №4368/25 від 17.03.2025 року , за технічними показниками житловий будинок АДРЕСА_1 поділений на окремі ізольовані квартири .

ОСОБА_1 належить 1/2 частка зазначеного житлового будинку, а саме: веранда 2-1 пл, 3,8 м2, тамбур 2-1 пл. 4,3 м2, коридор 2-2 пл. 10,5 м2, кімната 2-3 пл. 10,5 м2, кімната 2-4 пл. 19,6 м2, кімната 2-5 пл. 11,1 м2, кухня 2-6 пл. 15,6 м2, санвузол 2-7 пл. 4,9 м2, Гараж Літ « Б », Сарай Літ « Б1 >, Літня кухня. Літ « В1 », частина огорожі Літ, « N », 1/2 частина колодязю Літ « К », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

З аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слідує, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».

Згідно з наявним у матеріалах справи технічним паспортом частини будинку, якою користується позивач, є відокремленою ізольованою квартирою та мають окремий вхід, комунікації, і враховуючи технічну можливість виділення в натурі частки із спільного майна, можуть бути виділені в натурі в окрему житлову будівлю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на виділ своєї частки нерухомого майна в натурі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач від сплати судового збору звільняється.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 206, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у виді квартири АДРЕСА_2 , що складається із приміщень: веранда 2-1 пл, 3,8 м.кв., тамбур 2-1 пл. 4,3 м.кв., коридор 2-2 пл. 10,5 м.кв., кімната 2-3 пл. 10,5 м.кв., кімната 2-4 пл. 19,6 м.кв., кімната 2-5 пл. 11,1 м.кв., кухня 2-6 пл. 15,6 м.кв., санвузол 2-7 пл. 4,9 м.кв., Гараж Літ « Б », Сарай Літ « Б1» , Літня кухня. Літ « В1», частина огорожі Літ, « N », 1/2 частина колодязю Літ « К ».

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_3 - припинити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Пацко