Справа №464/5771/25
пр № 2-н/464/1585/25
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавалерідзе-19» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

у с т а н о в и в :

голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавалерідзе-19» (далі ОСББ «Кавалерідзе-19») Мита Р.М. звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком в розмірі 12 629, 49 грн, 3% річних в розмірі 352,63 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 653,78 грн, 302,80 грн судового збору та 2 100 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Оглянувши матеріали заяви, суддя дійшов такого висновку.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження».

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За положеннями ст.167 ЦПК України розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат, як передбачено ст.133 ЦПК України. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч.2ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як вказана заява подана в порядку наказного провадження.

На відміну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу не є фіксованим, а питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. Відтак, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, однак за правилами наказного провадження боржник у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. При цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи, і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

З огляду на наведене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене вище, у видачі судового наказу в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 100 грн слід відмовити.

Керуючись ст.ст.165,167,258-261,353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Кавалерідзе-19» у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 100 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів, відповідно до вимог ст.ст.351-356 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК