ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/184/24 Номер провадження 22-ц/814/688/25Головуючий у 1-й інстанції ДЯДЕЧКО І. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Дряниці Ю.В., Бутенко С.Б.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2024 року по справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 року Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначало, що підприємство відповідно до положень ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води та надає їх за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 .

Власниками зазначеної квартири є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В результаті невиконання відповідачами зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 07 грудня 2023 року утворилась заборгованість (за період 01.10.2022 по 30.11.2023) в розмірі 12971,49 грн.

Оскільки, в добровільному порядку відповідачі не сплачують заборгованість за надані послуги, позивач просить стягнути з останніх борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 12971,49 грн., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії, гарячої води й плати за абонентське обслуговування та судовий збір у сумі 2648 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за спожиту теплову енергію, гарячу воду та абонентську плату у розмірі 12971,49 грн. за період з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в сумі 1342 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в сумі 1342 грн.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким залишити позовну заяву без розгляду.

Зазначав, що позивачем не додано до позовної заяви документи, що свідчать про існування договірних відносин між сторонами, а саме договору про надання послуг.

Окрім того, зазначає, що позовна заява є безпідставною, оскільки до позовної заяви не додано письмового підтвердження права вимоги, копії правочину вчиненому у письмовій формі, що цей даний позов витікає з будь якого іншого правочину.

Також, позивачем не додано документи, що роз`яснюють порядок нарахування сплати за надані послуги та розшифровка тарифу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Співвласник квартири ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

Згідно даних спадкової справи спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви про прийняття спадщини є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає.

Тобто ОСОБА_3 є такою, яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 , до складу якої входить нерухоме майно - частка вищезазначеної квартири.

За змістом ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відтак не має вирішального правового значення для даних правовідносин відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вірно встановивши в цій частині обставини по справі, суд першої інстанції обґрунтовано визначив відповідачами ОСОБА_1 та спадкоємця померлого співвласника ОСОБА_3 , які є споживачами комунальних послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, які надає позивач.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуги зобов`язанні здійснювати їх оплату. При цьому сама по собі відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може розглядатись як підстава для звільнення останніх від здійснення оплати, оскільки в розумінні положень ст. 11 ЦК України між сторонами існують фактичні правовідносини, які породжують права та обов`язки для їх учасників.

Встановивши наявну заборгованість за спожиті комунальні послуги, суд першої інстанції стягнув останню з відповідачів згідно до наданих позивачем розрахунків.

Колегія суддів погоджується з даним судовим рішенням, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2006 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 2.1 Статуту КП «Теплоенерго», підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання гарячої води та централізованого теплопостачання, а також обслуговування всіх інженерних споруд, вузлів тепломереж.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Часткова оплата комунальних послуг або оплата з порушенням передбаченого строку внесення платежу вважається неналежним виконанням зобов`язання.

КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: квартира АДРЕСА_2 , на підставі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року, яким визначено виконавцем комунальних послуг, зокрема, з послуг постачання теплової енергії та гарячої води.

За адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Згідно до наданих стороною позивача розрахунків - за період з 01 жовтня 2022 року по 23 лютого 2022 року заборгованість відповідачів перед КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води складає 12 971,49 грн.

Наведене свідчить про не виконання співвласниками квартири свого обов`язку по здійсненню оплати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Не заперечуючи факту отримання таких послуг та не надаючи своїх доказів з приводу здійснення їх своєчасної оплати, відповідач ОСОБА_1 , піддає сумнівам правильність нарахування заборгованості та стверджує, що надані позивачем розрахунки не є належними доказами.

Так, апелянт зазначає, що вказаний розрахунок не містить інформації про методику отримання сум нарахувань і перевірити його правильність неможливо, а відтак у суду не було підстав приймати його до уваги.

Відхиляючи зазначене твердження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наданий позивачем розрахунок боргу є належними та допустимим доказом, оскільки містить інформацію про предмет доказування та не був спростований в ході судового розгляду.

Так, зазначений розрахунок містить необхідні вихідні дані, а саме назву послуги, кількість мешканців, норми споживання за відповідний календарний період, одинці виміру площі та діючий в період заборгованості тариф.

У зв`язку з чим, у колегії суддів відсутні підстави для критичної оцінки зазначеного доказу.

При цьому, іншого розрахунку відповідачами суду надано не було. Клопотань про витребування певних доказів (призначення експертиз) також не заявлялося.

Окрім того, посилання щодо відсутності договірних відносин з позивачем, оскільки між сторонами не було підписано договір не заслуговує на увагу, оскільки з огляду на положення ст. 11 ЦК України споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними та відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, вірно встановивши обставин по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а відтак заявлені в апеляційній скарзі вимоги про скасування судового рішення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Ю.В. Дряниця