Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/908/25
Номер провадження2/711/861/25
РІШЕННЯ
05 серпня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-
Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання заповіту недійсним.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їхня мама ОСОБА_3 , яка мала право власності на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_3 . Вони п`ятеро отримали спадщину за законом: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (по 1/5 частці із домоволодіння (1/5+1/5+1/5+1/5+1/5).
Вказує, що з вини ОСОБА_5 оформлення спадщини затягується до цього часу. За цей час ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розграбили, розібрали та вивезли майже все 1/2 домоволодіння, про що свідчать рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2014 року та від 06.05.2015 року, які до цього часу не виконані. ОСОБА_5 хотів заволодіти всім спадковим майном 1/2 частини домоволодіння. Тому, «привладних друзів» зареєстрував в ЧООБТІ 1/10 частку з цілого будинку, при цьому захвативши приватну власність сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мають по +1/4 від домоволодіння згідно договору дарування. Але є багато документів, які свідчать зворотнє, що вони отримали по 1/5 частці із домоволодіння і ніяк не по 1/10 частці із цілого будинку.
23 січня 2025 року під час розгляду цивільної справи їй стало відомо про заповіт складений «якоби» ОСОБА_5 на свого племінника ОСОБА_2 на 1/10 частку з цілого будинку чим поршив їхні права, а саме, права спадкоємців та права сусідів. При цьому у заповіті написано не почерком ОСОБА_5 і підпис не його. Син дружини ОСОБА_5 підробив довіреність від ОСОБА_5 , де також підпис не його.
Зазначає, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Житомир, але вони проживали в м. Покровка Кіровоградської області. В 16 років він захворів, його оперували в м. Кіровоград, після цього ОСОБА_5 займався спортом, тому, все життя не хворів, він ніколи не був у лікаря, у поліклініці, у лікарні, у нього за все життя не було медичної картки, помер раптово в 78 років, лежав в морзі 3 дні, сам розтин не проводили.
У ОСОБА_5 є дві дочки, два онука, але чомусь заповіт складений на племінника ОСОБА_2 .
Також, ОСОБА_5 не виконав, не намагався виконати три рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2014 року, від 06.05.2015 року, від 04.07.2023 року, чим завдано велику матеріальну та моральну шкоду.
1/2 домоволодіння по АДРЕСА_3 розкрадений та вивезений і для приведення у попередній стан потрібно пів мільйона гривень. Їхнє спадкове майно, на яке вони отримали свідоцтва на спадщину майжевідсутнє, один корпус без вікон та дверей.
Вважає, що ОСОБА_7 та її син Вінник укоротили життя ОСОБА_5 .
Просить визнати заповіт складений від імені ОСОБА_5 19.10.2022 року на племінника ОСОБА_2 недійсним.
06 лютого 2025 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
05 травня 2025 року адвокат Нестерко Ігор Олександрович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» надав Відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
12 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала Відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву задоволити в повному обсязі.
04 червня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
05 серпня 2025 року ухвалою суду клопотання Нестерко Ігоря Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про зупинення провадження у даній справі залишено без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, зазначивши у Відзиві про розгляд справи за його відсутності. В позовних вимогах просив відмовити.
Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з п. 1 ч. 2ї ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ча. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2022 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому 1/10 частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лічевецькою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 673.
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80931722 від 22.02.2017, 1/5 частки від 1/2 частини житлового будинку на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .
Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер.
Відповідно до положень статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Другою черкаською державною нотаріальною конторою, на запит суду, було направлено Інформаційну довідку зі спадкового реєстру та копію спадкової справи № 111/2024 після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Як вбачається з копії спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини до Другої черкаської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Заповіт на користь ОСОБА_1 в матеріалах спадкової справи відсутній.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Згідно із положеннями ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 не належить до кола осіб, що має право на спадкування незалежно від змісту заповіту.
Частиною першою та другою ст.1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Отже, як позов щодо встановлення нікчемності заповіту з підстав складення заповіту з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, так і позов про визнання заповіту недійсним з підстав відсутності вільного волевиявлення заповідача і не відповідності заповіту його волі, може бути подано до суду виключно заінтересованою особою, тобто особою, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному правочині (заповіті).
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання заповіту недійсним (нікчемним), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів.
Критерієм визначення заінтересованості позивача є: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання заповіту недійсним (нікчемним) майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті визнання заповіту недійсним (нікчемним) (права, майно).
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 за ступенем родинних зав`язків віднесена до спадкоємців другої черги, як і відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до частини першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах (частина перша статті 1257 ЦК України), тобто з дотримання вимог статей 1268, 1270 ЦК України щодо прийняття спадщини у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон чи договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На думку суду, позивач ОСОБА_1 не є заінтересованою особою, яка наділена правом на звернення до суду з позовом про визнання заповіту недійсним (нікчемним).
Таким чином, з урахування того, що позивач ОСОБА_1 не є учасником спадкових правовідносин після смерті ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки, він є необгрунтованим та недоведеним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 264, 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб