ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л., суддів Обідіної О.І., Пікуля В.П., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у судовому засіданні заяву Ігнатенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженю відповідальністю "Полтаввенергозбут" про відвід суддів Карпушина Г.Л., Обідіної О.І., Пікуля В.П.у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сухорукової Олени Анатоліївни на рішення Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави від 04 квітня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про визнання укладеними заяви-приєднання та договору,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває вказана справа.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 визначено склад суду: головуючий суддя Карпушин Г.Л., судді Обідіна О.І., Пікуль В.П.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.05.2025 року відкрито провадженя за апеляційною скаргою та ухвалою від 03.06.2025 року справу призначено до розгляду на 28.07.2025 року на 09 год.

28.07.2025 року розгляд апеляційної скарги було відкладено за клопотанням представника позивача з обгрунтованих причин.

12.08.2025 року від Ігнатенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" надійшла заява про відвід колегії суддів Карпушина Г.Л., Обідіної О.І., Пікуля В.П.

В обгрунтування заяви про відвід вказує, що судді Карпушин Г.Л., Обідіна О.І., Пікуль В.П. раніше працювали в апеляційному суді разом із чоловіком позивачки ОСОБА_2 . Вказана обставина викликає у відповідача сумніви у об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду справи.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи доводи заяву про відвід, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Як встановлено у п. 5 ч.1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006).

Право учасника справи на відвід судді (колегії суддів) є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 року №6-рп2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Ознайомившись із мотивами заяви про відвід, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки мотиви заяви мають характер припущень та у розумінні ч.4 ст.36 ЦПК України зазначені заявником обставини не є підставою для відводу.

Інших, передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для задоволення відводу суддів не встановлено, тому колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід суддів Карпушина Г.Л., Обідіної О.І., Пікуля В.П. є необґрунтованою.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Заявлений Ігнатенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про відвід суддів Карпушина Г.Л., Обідіної О.І., Пікуля В.П. у справі № 554/11729/24 визнати необґрунтованим.

Питання про відвід колегії суддів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про визнання укладеними заяви-приєднання та договору,- передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку частини першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяГ.Л. Карпушин

Судді О.І. Обідіна

В.П. Пікуль