Справа № 172/843/25
Провадження 2/172/377/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Філіппова Є.Є., за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Попаснянський відділ державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 12 вересня 2018 року присуджено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2018 року і до повноліття.

На виконання цього рішення видано виконавчий лист, на підставі якого Попаснянським відділом юстиції державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито відповідне виконавче провадження. На даний час з його пенсії (Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області, де перебуває на обліку) здійснюється утримання аліментів з пенсійних виплат.

Відповідачка на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , від спільного шлюбу мають малолітню дитину, з якою разом виїхали за кордон в серпні 2024 року, тобто їх спільна з відповідачем дитина - син ОСОБА_3 2008 року народження на утриманні відповідачки не перебуває. На даний час відповідачка адресу свого перебування не надає.

Син ОСОБА_3 з 13.03.2022 року мешкав разом з позивачем як внутрішньо переміщені особи в Дніпропетровській області, Павлоградський район, м. Тернівка.

З липня 2022 року він з сином мешкають у м. Олександрія Олександрійського району Кіровоградської області, за місцем мешкання його дружини та її родини. Він з родиною займаються вихованням сина, забезпечують його матеріально. На даний час син зареєстрований та мешкає як внутрішньо переміщена особа в м. Олександрія Олександрійського району, Кіровоградської області разом з батьком та бабусею дружини ОСОБА_5 , 1928 року народження, але на користь відповідачки з нього продовжують стягувати аліменти.

Просить суд припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього ОСОБА_1 на підставі рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 12 вересня 2018 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11 квітня 2025 року і до його повноліття.

Ухвалою від 24.04.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлені належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.01.2019 року.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері ОСОБА_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2018 року і до повноліття.

Неповнолітній ОСОБА_3 , 2008 року народження є внутрішньо переміщеною особою і проживає в м. Олександрія Кіровоградської області.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на її утримання), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Аналіз фактичних обставин і зібраних у справі доказів свідчить про те, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 2008 р.н. проживає разом із своїм батьком позивачем ОСОБА_1 , перебуваєна його утриманні.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 2008 р.н. які стягуються з позивача на підставі рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 12 вересня 2018, тим самим повністю задовольнивши позов в цій частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з наступного.

Так, згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 проживає окремо від сина ОСОБА_3 2008 р.н., який проживає з батьком ОСОБА_1 і перебуває на його утриманні.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка зобов`язана та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому, суду не надано підтверджень, що остання піклується про сина належним чином та надає матеріальну допомогу на його утримання та забезпечення в добровільному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду.

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачка є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти останньою суду не надано, виходячи з мінімальних потреб дитини для належного утримання та забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 11, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265,268,273, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Попаснянський відділ державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати аліментів - задовольнити.

2. Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 12.09.2018 року у справі № 423/455/18.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з послідуючою індексацією цієї суми згідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви 11.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

5. Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 на користь держиви судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.Є.Філіппов