Унікальний номер справи 379/695/25
Головуючий у суді першої інстанції О.В. Невгад
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

21 серпня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсними окремих умов кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочину,

у с т а н о в и в :

У провадженні Таращанського районного суду Київської області перебуває цивільна справа ЄУН 379/695/25 провадження №2/379/329/25 за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

19.05.2025 до суду через ЕКЕС надійшов зустрічний позов, поданий представником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсними окремих умов кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсними окремих умов кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочину повернуто відповідачці ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 22.05.2025 про повернення зустрічної позовної заяви та направити справу до Таращанського районного суду Київської області для вирішення питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції повертаючи зустрічну позовну заяву формально послався на сплив п`ятнадцятиденного строку з дня вручення відповідачці ухвали про відкриття провадження.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що суд у своїй ухвалі не конкретизував яку саме дату він вважає належним врученням їй саме ухвали про відкриття провадження, що є ключовим для обчислення строку на подання відзиву та зустрічного позову.

Зауважує, що посилання суду на рішення ЄСПЛ у справі Hyett Perger Cvitanoviс v. Croatia щодо використання електронної пошти є релевантним для констатації факту обізнаності про провадження, але не завжди для формального обчислення процесуальних строків.

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві передбачена п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникли з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Повертаючи зустрічну позовну заяву суд першої інстанції вказував, що з ухвали Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2025 року вбачається, що відповідачці установлено строк для подання відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 178 ЦПК України - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію вказаної ухвали та судову повістку про виклик до суду було направлено (а.с.77) відповідачці на поштову адресу місця її реєстрації та на електронну адресу зазначену у договорі про надання споживчого кредиту № 7056962 (а.с.11 зворот) та відзиві на позовну заяву (а.с.87).

28.04.2025 о 19:54:37 судову повістку про виклик відповідачки в судове засідання на 14.05.2025 було доставлено останній до її електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» (а.с.83).

28.04.2025 о 15:50:55 аналогічну судову повістку було доставлено відповідачці до її електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з довідки про доставку електронного листа (а.с.84).

28.04.2025 о 14:58:51 документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття провадження» від 23.04.2025 було також доставлено відповідачці до її електронної скриньки (а.с.85).

Суд дійшов висновку, що оскільки 06.05.2025 на адресу суду повернулося поштове відправлення суду адресоване відповідачці (з копією ухвали суду) з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.86), що згідно з положенням п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки, суд вважав що ця дата є і днем вручення відповідачці ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк на подачу зустрічного позову пропущено відповідачкою з огляду на таке.

Виходячи з приписів статей 55,129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 17 квітня 2025 року звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі, та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 178 ЦПК України та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали. Роз`яснено відповідачу право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно супровідного листа, наявного в матеріалах справи, відповідачці ОСОБА_5 на її поштову адресу та на електронну пошту надіслано копію повного тексту ухвали від 23 квітня 2025 року (а.с. 10).

До суду повернувся конверт без вручення з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною у поштовому відправленні адресою.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, 28.04.2025 на адресу електронної пошти ОСОБА_5 надіслано в електронному вигляді ухвалу про відкриття провадження від 23.04.2025, яка нею отримана 28.04.2025 о 14:58:51. (а.с. 12 зворот).

Отже, на думку колегії суддів, відповідачу починаючи з 28.04.2025 відомо про відкриття провадження у справі за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС», де вона зазначена відповідачем.

11 травня 2025 року на адресу Таращанського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що нею отримано позовну заяву з додатками по справі № 379/695/15.

Отже, суд дійшов вірного висновку щодо строку пред`явлення зустрічного позов, який закінчився 13 травня 2025 року, враховуючи положення ст. 193 ЦПК України, виходячи з належної дати вручення ухвали про відкриття провадження 28.04.2025.

Зустрічний позов був пред`явлений ОСОБА_5 17 травня 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Згідно висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року в справі № 910/16837/18, відлік строку на подання відзиву на позовну заяву та, відповідно, подання зустрічної позовної заяви пов`язується з постановленням ухвали про відкриття провадження в справі.

Аналогічні висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 237/3566/17.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у разі, якщо суд дійшов висновку про пропущення відповідачкою строку на пред`явлення зустрічного позову, він мав розглянути можливість поновлення такого строку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

З викладеної норми слідує, що заяву про поновлення пропущеного строку на подання зустрічної позовної заяви відповідач мала подати разом з зустрічною позовною заявою.

Однак ОСОБА_2 ,. звертаючись до суду з зустрічною позовною заявою не ставила питання про поновлення строку на подання нею зустрічного позову та заяву про поновлення цього строку не подавала.

У постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 366/2863/20 (провадження № 61-436св23), зроблено висновок, що суди не врахували, що відповідач «подав зустрічний позов з пропуском строку на подання зустрічного позову та без клопотання про продовження строку на подання зустрічного позову; суди не звернули увагу, що зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.»

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти з дня її ухвалення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна