Справа № 761/6508/25
Провадження № 2-о/761/225/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Наталія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою, , мотивуючи заявлені вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних відносин з колишньою дружиною ОСОБА_4 . Зі ОСОБА_3 заявник познайомився у 2017 році, почали спілкуватись. ОСОБА_2 став допомагати померлій у вирішенні побутових питань, лікуванні тощо. Оскільки ОСОБА_3 своєї сім`ї, тобто чоловіка та дітей не мала, її здоров`я з огляду на вік погіршувалась та зважаючи на дружні відносини із заявником, остання приблизно через рік після знайомства умовила ОСОБА_2 переїхати до неї щоб жити разом однією сім`єю. Заявник прийняв пропозицію, так як ОСОБА_3 стала для нього майже рідною. ОСОБА_2 . ОСОБА_3 проживали до дня смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали, по суті, спільний бюджет та всіляко піклувались одне про одного. Про проживання з померлою однією сім`єю можуть повідомити свідки. Крім того, щодо спільне проживання свідчить те, що заявник здійснив поховання ОСОБА_3 та продовжує опікуватись квартирою, сплачує комунальні послуги. Так, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина та заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яворської Н.В. з заявою про її прийняття, як спадкоємець четвертої черги. Нотаріус відкрив спадкову справу№ 16/24. Заявник не має встановлених родинних відносин зі ОСОБА_5 , а тому і виникла необхідність звернутися до суду з даною заявою. Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання більше ніж п`ять років однією сім`єю зі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження у справі відкрито 17.02.2025, справу призначено до розгляду відповідно до положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. просила розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні докази, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть, видана Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.10.2024 наявна в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі спадкової справи № 16/2024, копія якої надано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яворською, з заявою про прийняття спадщини за померлою 29.10.2024 звернувся заявник ОСОБА_2 .

13.12.2024 заінтересованою особою в адресу ОСОБА_2 направлено лист за № 94/02-14 де зазначено наступне.

З матеріалів спадкової справи № 16/2024, заведеної щодо майна гр. ОСОБА_3 вбачається, що гр. ОСОБА_2 не було подано доказів родинних стосунків.

Як зазначає представник заявника, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2018 року проживали однією родиною в квартирі померлої, а саме кв. АДРЕСА_2 . Заявник та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Оскільки, в розумінні ст. 1264 ЦК України, заявник є спадкоємцем четвертої черги, є необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю.

Так, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 було : АДРЕСА_1 .

На підтвердження обставин, викладених у позові, ОСОБА_6 надано докази сплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 , які продовжує здійснювати заявник і після смерті ОСОБА_3 .

Надано заявником і докази здійснення поховання ОСОБА_3 , а саме договір про надання ритуальних послуг та товарів ритуального призначення від 30.10.2024, кладений між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , акт приймання - передачі таких послуг.

Матеріали справи свідчать про те, що заявник отримав довідку про причини смерті та свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Також, як вбачається з розписки -повідомлення Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 отримав допомогу на поховання ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи було опитано свідків, які проживають в буд. АДРЕСА_5 .

Так, свідок ОСОБА_8 пояснив, що був знайомий з заявником з 1982 року. Повідомила, що з 2018 року ОСОБА_2 проживав разом з померлою, опікувався нею. Свідку відомо про спільний побут і бюджет ОСОБА_3 та заявника.

Свідок ОСОБА_9 також зазначила, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2018 до дня смерті останньої.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що заявник і померла проживали за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 . Організацією поховання ОСОБА_3 займався ОСОБА_2 .

Повідомив про те, що заявник проживав однією сім`єю зі ОСОБА_11 з 2018 і свідок ОСОБА_12 .

Під час розгляду справи не було отримано доказів на спростування обставин, викладених представником заявника та свідків.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є захист майнових інтересів щодо оформлення права на спадщину, тобто для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В свою чергу спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В свою чергу спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, як це визначено положеннями ст. 1264 ЦК України.

Так, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 зробила розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті.

Також, матеріали спадкової справи, відкритої заінтересованою особою щодо майна померлої, копія якої міститься в матеріалах справи, не свідчать про те, що відбулось звернення інших осіб крім ОСОБА_2 з відповідними заявами про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено наступне, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

У відповідності до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 8 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З огляду на викладені обставини, оцінивши в сукупності докази по справі та покази свідків, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, що відповідає способам судового захисту, передбаченим частиною другою статті 16 ЦК України.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст.2-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Наталія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) більше ніж п`ять однією сім`єю зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: