ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м.Суми

Справа №585/683/24

Номер провадження 22-ц/816/637/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шунька Олексія Григоровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2024 року у складі судді Євтюшенкової В.І., ухвалене в м. Ромни Сумської області, повне судове рішення складено 19 серпня 2024 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІШКІНЬ» про визнання незаконним та скасування рішення,

у с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області (далі Хмелівська сільська рада), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІШКІНЬ» (далі ТОВ «Бішкінь») про визнання незаконним та скасування рішення.

Свої вимоги мотивував тим, що 17 березня 2005 року між ним та Роменською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Ільченко Л.І. за реєстр. № 279, за умовами якого йому було передано в строкове платне користування земельну ділянку з водоймою для вирощування риби, яка знаходиться на території Сулимівської та Хмелівської сільських рад строком на 10 років. 13 липня 2015 року було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки, якою поновлено строк дії договору на 10 років та викладено умови договору в новій редакції. Згідно умов додаткової угоди земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб.

07 червня 2023 року проведено державну реєстрацію створеного ним ТОВ «Бішкінь», в якому він є єдиним учасником та керівником.

09 листопада 2023 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій з посиланням на набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками», постанову Кабінету Міністрів України від 02 червня 2021 року № 572 «Про затвердження Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом» та створення ним юридичної особи ТОВ «Бішкінь», директором якого він є, просив привести умови договору оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства України, виклавши його в новій редакції за типовою формою з умовою збереження строку дії договору та розміру орендної плати. При складанні додаткової угоди просив замінити сторону орендаря з ОСОБА_1 на ТОВ «Бішкінь».

Рішенням 36 сесії 8 скликання Хмелівської сільської ради від 19 грудня 2023 року йому відмовлено у заміні сторони орендаря в договорі оренди земельної ділянки, укладеного 17 березня 2005 року, на підставі абз. 15 ст. 51 Водного кодексу України. Позивач вважає, що при прийняття вказаного рішення відповідачем порушено вимоги земельного та водного законодавства.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати незаконним та скасувати рішення 36 сесії 8 скликання Хмелівської сільської ради «Про відмову у заміні сторони у договорі оренди земельної ділянки з водоймою укладеного 17.03.2005 року з гр. ОСОБА_1 (директору ТОВ «Бішкінь»)» від 19 грудня 2023 року.

Роменський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 08 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував те, що Водним кодексом України (далі ВК України) та Земельним кодексом України (далі ЗК України) чітко не врегульовано положення про заміну сторони без зміни умов договору оренди земельної ділянки. Суд обмежився лише положеннями про те, що підставами зміни сторін у договорі можуть бути лише правонаступництво та передача прав за правочином і не врахував приписи ЦК України.

Зазначає, що внесення змін до договору в частині заміни сторони в зобов`язанні не заборонено законом, здійснюється за згодою сторін договору з підстав і порядку, передбаченому чинним законодавством. ЦК України врегульовує питання щодо заміни сторін в договорі оренди земельної ділянки. Реалізацією заміни сторони за правочином у договорі оренди з дотриманням норм законодавства є укладення додаткової угоди до договору та його перереєстрація.

Суд також помилково визначив, що у разі заміни сторони у договорі, відбувається передача права оренди, оскільки при заміні сторони орендаря у договорі ЦК України визначає, що первинний орендар вибуває з правовідносин, а новий орендар вступає у правовідносини без змін умов договору і при цьому договір залишається, а тому не відбувається передача права оренди земельної ділянки.

При цьому буде виконано вимоги Закону України № 963-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі із земельними ділянками» та приведено діючий договір земельної ділянки до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02 червня 2021 року № 572 «Про затвердження Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом».

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2005 року між Роменською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір), який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Ільченко Л.І. і зареєстровано в реєстрі за №279 17 березня 2005 року, а також зареєстровано в Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 21 березня 2005 року вчинено відповідний запис.

Відповідно до п.1.1 укладеного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з водоймою для вирощування риби, яка знаходиться на території Сулимівської та Хмелівської сільських рад, згідно плану, що є невід`ємною частиною цього договору.

Об`єктом оренди є земельні ділянки загальною площею 40,41 га, в тому числі під водоймою 32,80 га, сіножаті (водоохоронна зона) 3,54 га, пасовища (водоохоронна зона) 3,91 га, під гідроспорудами 0,16 га із земель державної власності; із них: розташованої на території Сулимівської сільської ради 38,11 га, з них: під водоймою 30,50 га,сіножаті (водоохоронна зона) 3,54 га, пасовища (водоохоронна зона) 3,91 га, під гідроспорудами 0,16 га та на території Хмелівської сільської ради 2,30 га, з них під водоймою 2,30 га (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 3.1 договір укладено на десять років, починаючи з дати його державної реєстрації (а.с. 8-10).

15 березня 2005 року проведено відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_1 для вирощування риби (комерційного використання), про що складено відповідний акт (а.с. 11).

13 липня 2015 року між Роменською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки, якою поновлено термін дії договору оренди земельної ділянки, що зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 березня 2005 року № 04.05.623.00058 на 10 років та викладено умови договору оренди земельної ділянки, в новій редакції (а.с. 14-17).

Згідно пунктів 5.1, 5.2. додаткової угоди земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб. Цільове призначення земельної ділянки для рибогосподарських потреб.

Строк дії Договору - укладено на 20 років (п. 3.1).

Право оренди зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с. 21 - 24).

07 червня 2023 року проведено державну реєстрацію ТОВ «Бішкінь», основник видом діяльності якого є: 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура). Засновник та керівник товариства ОСОБА_1 (а.с. 25; 26).

08 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмелівської сільської ради із заявою, в якій зазначив, що у зв`язку зі вступом у силу Закону України №963-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками», постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.2021 №572 «Про затвердження Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом» та створенням ним юридичної особи ТОВ «Бішкінь», директором якого він є, просив привести договір оренди землі до вимог чинного законодавства України, виклавши його в новій редакції за типовою формою з умовою збереження терміну дії договору та розміру орендної плати. При складанні додаткової угоди просив замінити сторону орендаря з ОСОБА_1 на ТОВ «Бішкінь» (а.с. 27).

Рішенням 36 сесії 8 скликання Хмелівської сільської ради від 19 грудня 2023 року відмовлено гр. ОСОБА_1 (директору ТОВ «Бішкінь») у заміні сторони орендаря в договорі оренди земельної ділянки укладеного 17 березня 2005 року на підставі абзацу 15 ст. 51 ВК України, в якому зазначено, що: «передача орендарем права на оренду водного об`єкта іншим суб`єктам господарювання забороняється» (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено факту порушення його прав та інтересів прийнятим відповідачем рішення про відмову у заміні сторони у договорі оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема і визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.2 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 24).

Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ст. 152 ЗК України).

Згідно з приписами ст. 51 ВК України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт.

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Передача орендарем права на оренду водного об`єкта іншим суб`єктам господарювання забороняється.

Розділом ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі із земельними ділянками», який набрав чинності 02 березня 2021 року, визначено, що договори оренди водних об`єктів, укладені в порядку, визначеному законодавством, до набрання чинності цим Законом діють у строки та на умовах, визначених такими договорами. Поновлення таких договорів здійснюється без проведення земельних торгів у порядку укладення договорів оренди землі.

Сторони договорів оренди водних об`єктів, договорів оренди земельних ділянок під водними об`єктами, укладених до набрання чинності цим Законом, які не містять умов щодо розміру орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований водний об`єкт, або щодо розміру орендної плати за водний об`єкт, зобов`язані визначити такі умови протягом року з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено перехід права на оренду земельної ділянки.

Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

У разі засудження фізичної особи-орендаря до позбавлення волі або обмеження його дієздатності за рішенням суду право на оренду земельної ділянки переходить до одного з членів його сім`ї, який виявив бажання і може відповідно до закону стати орендарем, а в разі його відмови або відсутності таких - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем, за їх згодою, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі з визначенням його співорендарем земельної ділянки, а до внесення змін до договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю частину орендної плати відповідно до належної йому частки у праві спільної власності на такий об`єкт. Порядок користування декількома орендарями орендованою земельною ділянкою у такому разі визначається договором, укладеним між ними, або за рішенням суду.

У разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено.

Право оренди земельної ділянки державної або комунальної власності, наданої для здійснення проекту на умовах державно-приватного партнерства, у тому числі на умовах концесії, переходить до нового приватного партнера, концесіонера у разі зміни приватного партнера, концесіонера, що здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про концесію» та Законом України «Про державно-приватне партнерство».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8-1 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу, крім передбачених частиною другою цієї статті випадків.

Право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності, наданої для будівництва житлового будинку, може бути відчужене орендарем за згодою орендодавця у разі, якщо таке будівництво розпочате, на строк та на умовах, визначених первинним договором оренди, або якщо таке відчуження передбачено первинним договором оренди.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно із частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

В справі, рішення в якій переглядається, ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати рішення Хмелівської сільської ради від 19 грудня 2023 року, яким йому було відмовлено у заміні стороні орендаря в договорі оренді земельної ділянки від 17 березня 2005 року.

На підставі вказаного договору оренди від 19 березня 2005 року йому було передано в строкове платне користування земельну ділянку з водоймою для вирощування риби, яка знаходиться на території Сулиміської та Хмелівської сільських рад.

З наведеного вбачається, що в оренді позивача перебувають земельні ділянки, в тому числі під водоймою, комунальної власності.

Підставами для заміни сторони у договорі оренди можуть бути правонаступництво та передача прав за правочином.

ТОВ «Бішкінь» не є правонаступником позивача.

Ст. 7 Закону України «Про оренду землі» врегульовує перехід права на оренду земельної ділянки. Водночас ст. 8-1 вказаного Закону передбачає, що право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу, крім передбачених частиною другою цієї статті випадків. Крім того, відповідно до приписів ст. 51 ВАК України передача орендарем права на оренду водного об`єкта іншим суб`єктам господарювання забороняється.

Звертаючись до відповідача із заявою про приведення договору оренди у відповідність до вимог чинного законодавства, позивач шляхом викладення договору в новій редакції, зокрема просив замінити сторону орендаря з нього - ОСОБА_1 на створене ним ТОВ «Бішкінь», тобто у такий спосіб мав намір відчужити право оренди на земельні ділянки з водоймою на користь юридичної особи ТОВ «Бішкінь», що відповідно до вказаних вище норм законодавства заборонено. З наведеного вбачається, що оскаржуване рішення відповідача від 19 грудня 2023 року про відмову у заміні сторони орендаря в договорі оренди земельної ділянки від 17 березня 2005 року є законним та прав позивача не порушує.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого судом рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова