Справа№751/4766/19
Провадження №2-с/751/63/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Маслюк Н. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22.07.2019 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу від 22.07.2019 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» 58 900,06 грн заборгованості за теплопостачання за період з 01.07.2016 до 01.06.2019. В обґрунтування заяви вказує, що судовий наказ вона не отримувала, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.07.2016 до 01.06.2019 не проживала, тому послугами ТОВ фірма «ТехНова» в зазначений період не користувалась. Крім того, просила поновити строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки про існування судового наказу дізналася 13.08.2025 із сайту «Судова влада».

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно до ч. 2 ст.171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

22.07.2019 Новозаводський районний суд м. Чернігова видав судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» 58 900,06 грн заборгованості за теплопостачання за період з 01.07.2016 року до 01.06.2019.

Відповідно інформації в АСВП на примусовому виконанні у відділі ДВС з 02.03.2020 перебувало виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 , де стягувачем є Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова». Виконаче провадження завершено.

Акт від 14.11.2024 про не проживання ОСОБА_1 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 2016 року не є допустимим та достовірним доказом поважності причини пропуску процесуального строку.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі №500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Суд вважає, що доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про скасування судового наказу не доведені належними та допустимими доказами, які б підтверджували поважність причини пропуску такого строку.

Саме лише посилання на ту обставину, що боржник дізналася про наявність судового наказу із сайту «Судова влада», не може бути підставою для висновку про поважність причин пропуску такого строку.

Інших поважних причин для поновлення строку звернення до суду заявником не зазначено та не надано доказів, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу слід відмовити.

За викладених обставин, суд вважає, що боржником пропущено встановлений нормами ЦПК України строк звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, а тому відповідно до ч.2 ст.171 ЦПК України заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.126-127, 170, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22.07.2019 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Маслюк