Справа № 685/46/25
Провадження № 2/685/113/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Матвійчук В.Р.,

прокурора Дідух Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури Стецюка С.І., поданим в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради як органу, уповноваженому здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2025 року керівник Волочиської окружної прокуратури Стецюк С.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , заявивши вимогу витребувати у відповідача на користь Теофіпольської селищної ради земельну ділянку площею 0,9658 га з кадастровим номером :04:007:0021 вартістю 81049,95 грн. для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту с. Святець Теофіпольської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку внаслідок порушення вимог закону, оскільки вона була надана в порядку безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства після виділення із земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001, яка після розпаювання сільськогосподарських угідь колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Святець», належить до нерозподіленої земельної ділянки цієї агрофірми «Святець», яка залишена у спільній власності власників земельних часток (паїв), а тому не могла бути передана у власність іншій особі.

В ході судового розгляду прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник Теофіпольської селищної ради Федонюк В.В. позовні вимоги також підтримав.

Від представниці відповідача адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. надійшов письмовий відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свої заперечення мотивує тим, що станом на 27 березня 2018 року земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0001 не підлягала розпаюванню, а належала до майнового фонду ТОВ «Святець», на що директор товариства в межах своїх повноважень, передбачених Статутом, прийняв рішення 27 березня 2018 року щодо передачі вказаної земельної ділянки вкомунальну власність. Наказом Держгеокадастру від 25 травня 2018 року надано дозвіл Святецькій сільській раді на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, тому зазначена земельна ділянка була передана у комунальну власність Святецької сільської ради до 01 січня 2019 року, та в подальшому рішенням Теофіпольської селищної ради від 28 вересня 2021 року розподілена на земельні ділянки, зокрема і на земельну ділянку :04:007:0021, із зміною цільового призначення. З цього слідує, що відповідач правомірно набув право власності на земельну ділянку, тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що позов задоволенню не підлягає. В якості додаткових підстав, до зазначених у відзиві, посилається на те, що він є добросовісним набувачем земельної ділянки, оскільки вона вибула із володіння громади внаслідок порушення закону безпосередньо самим позивачем, в інтересах якого пред`явлено позов прокуратурою. Витребування майна від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з володіння власника.

Передача земельної ділянки позивачу ніяк не могла статися всупереч волі власника (позивача), а відбулася саме з його дозволу та сприяння, тому власник і несе ризик вибору контрагента, якому він вирішив довірити своє майно.

Відповідач у своїх письмових поясненнях зазначає, що витребування у нього майна на користь держави буде непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки прокурором не доведено, що таке втручання не порушить справедливого балансу інтересів, а саме, позитивні наслідки вилучення земельної ділянки для захисту інтересів держави є більш важливими, ніж дотримання прав відповідача, який законним шляхом добросовісно набув майно.

Крім того, відповідач посилається на ч. 5 ст. 390 ЦК України, відповідно до якої суд в разі задоволення позову органу державної влади, місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави або територіальної громади вирішує питання про здійснення таким органом компенсації вартості витребуваного майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави або територіальної громади за умови попереднього внесення вартості такого майна на депозитний рахунок суду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представниця адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, справа розглянута за їх відсутності.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ № 017 від 01 грудня 1995 року підтверджується право колективної власності на землю агрофірмі «Святець», площа землі, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у колективну власність становить 4639,8 гектарів (а.с. 47-48).

Згідно протоколу № 1 від 01 лютого 2003 року загальних зборів власників земельних паїв на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, було прийнято рішення при розподілі земель передати у власність орні землі, а інші сільськогосподарські угіддя (сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) залишити у спільному використанні (а.с. 15).

22 вересня 2005 року загальними зборами власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області було затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та передачу їх у власність громадянам власника сертифікатів на території Святецької сільської ради. Загальна площа земель, переданих у власність, складає 3903,75 га, в т.ч. ріллі 3903,75 га. Розподіл земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів, вирішено провести шляхом жеребкування (а.с. 16).

Розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 30 вересня 2005 року № 217-р було затверджено протокол про результати розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), які знаходяться за межами населених пунктів, зокрема, Святецької сільської ради (а.с. 17) з додатками (т. 1 а.с. 18-34).

Рішенням 38-ї сесії 7-го скликання Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 14 серпня 2020 року № 31 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення з метою передачі у комунальну власність Святецькій сільській раді для створення громадського пасовища із цільовим призначенням землі загального користування (громадські пасовища), яке розташоване за межами населених пунктів Святецької сільської ради, загальною площею 89,3376 га (кадастровий номер :04:007:0001) із цільовим призначенням землі загального користування (громадські пасовища) (18.00), яка розташована за межами населених пунктів Святецької сільської ради (а.с. 10).

Теофіпольська селищна рада, згідно рішення від 08 грудня 2020 року № 32-1/2020 «Про початок реорганізації селищних сільських рад Теофіпольського району Хмельницької області», є правонаступником всього майна, прав та обов`язків сільських та селищних рад Теофіпольського району, в тому числі і Святецької сільської ради (а.с. 49).

28 вересня 2021 року Теофіпольською селищною радою прийнято рішення № 27-13/2021 «Про передачу у власність земельних ділянок» і пунктами 315 та 320 якого вирішено затвердити проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001 площею 85,5770 га, цільове призначення якої змінюється «із земель загального користування (землі будь-якої категорії, громадські пасовища) (код КВЦПЗ 18.00)» у землі «для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03)», яка розташована за межами населеного пункту с. Святець з такими площами та кадастровими номерами: 0,9658 га, :04:007:0021. Також вирішено передати у власність земельну ділянку площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0021 (код КВЦПЗ 01.03) для ведення особистого селянського господарства за адресою: за межами населеного пункту с. Святець, ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

На підставі даного рішення Теофіпольської селищної ради за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 листопада 2021 року було зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:0021 (а.с. 8).

Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19 квітня 2024 року № 1697/281-24, згідно Державного акту на право колективної власності виданого агрофірмі «Святець» земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0001 відносилася до колективної власності агрофірми «Святець», а сама спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0021, а також інші земельні ділянки, були утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001 (42-43).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , сертифікований інженер-землевпорядник, яка виготовляла проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001, у своїй відповіді від 23 вересня 2022 року № 10 на звернення прокурора, зазначила, що нею було виконано топографо-геодезичні роботи на території Хмельницького району Теофіпольської ТГ біля с. Святець (колишньої Святецької сільської ради), відповідно спеціального дозволу на виконання топографо-геодезичних вишукувань під час дії воєнного стану від 28 липня 2022 року, виданого Службою Безпеки України № 12/5/2/25-59 серія ХМ059, з використанням геодезичного обладнання. В результаті виконаних геодезичних робіт, з урахуванням планово-картографічних матеріалів, встановлено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:0001 на електронних сервісах Державного земельного кадастру відсутні. Обстежена нею земельна ділянка знаходиться на території Хмельницького району Теофіпольської ТГ біля с. Святець (колишньої Святецької сільської ради), має орієнтовну площу 90,0 га, частково вкрита багаторічними насадженнями та відповідно до відомостей Державного земельного кадастру розділена на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0003 - :04:007:0091 та :04:007:0094 - :04:007:0096. До даної відповіді додано планово-картографічні матеріали з відображенням місця розташування земельної ділянки, вкритої багаторічними насадженнями, відповідно до плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, по державному акту на право колективної власності серії ХМ № 017 агрофірми «Святець», а також схему поділу цієї ділянки, в складі якої перебуває також і спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0021 (а.с. 36-40).

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної ділянки (паю).

Тобто, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0001 входить до складу земель агрофірми «Святець», які належать на праві колективної власності колишнім членам цієї агрофірми, однак не була розпайована за рішенням загальних зборів пайовиків, так як не відносилася до орних земель, тобто дана земельна ділянка відноситься до нерозподілених земельних ділянок.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 13 вищезазначеного Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що, зокрема, нерозподілені земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду за цільовим призначенням на строк, визначений у договорі оренди земельної ділянки, але не довше, до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається в договорі оренди земельної ділянки.

Незважаючи на те, що законодавством чітко визначено, що земельні ділянки зі статусом нерозподілених можуть передаватися виключно в оренду, Теофіпольською селищною радою було передано частину цієї ділянки, з кадастровим номером :04:007:0021 після поділу, було незаконно передано у власність відповідачки, чим було порушено право власності колишніх членів агрофірми «Святець» на дану земельну ділянку.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частинами 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зазначене положення застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майно було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку без достатньої правової підстави, тому він зобов`язаний повернути спірну земельну ділянку власнику, а саме Теофіпольській селищній раді Хмельницького району Хмельницької області в силу п. 21 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України та як уповноваженому органу, згідно ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», на здійснення організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності.

Відповідно до 21 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, якими встановлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав законної сили 01 січня 2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Визнання згідно цього закону комунальною власністю невитребуваних та нерозподілених земельних ділянок не наділяє відповідні територіальні громади правом розпорядження ними у іншому порядку, ніж встановлений ст.ст. 13, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», що фактично мало місце у даному спорі, тому відсутні підстави стверджувати, що відповідач набув право власності правомірно.

Відповідач також не може вважатися добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки, відповідно до положень ст.ст. 387, 388, 390 ЦК України, добросовісним набувачем є особа, яка набула спірне майно не безоплатно, а за відплатним договором, чого у даному спорі не було, оскільки майно відповідачем було набуто безоплатно.

З цих же підстав відповідач не набуває права на компенсацію вартості витребуваного майна.

Судом також не вбачається порушень права відповідача на мирне володіння своїм майном згідно ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки передачею йому у власність земельної ділянки, яка має статус нерозподіленої земельної ділянки, з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», порушує право на мирне володіння своїм майном осіб, визначених у ч. 1 ст. 1 цього закону.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Проте, частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про обізнаність відповідачки щодо встановлених порушень при передачі їй у власність спірної земельної ділянки, з чого слідує, що саме внаслідок неправильних дій Святецької сільської ради Теофіпольського району, правонаступником якої є Теофіпольська селищна рада, а також самої Теофіпольської селищної ради виник даний спір, а не внаслідок порушень зі сторони відповідачки, тому Теофіпольська селищна рада і має нести судові витрати.

Судовий збір сплачений Хмельницькою обласною прокуратурою при зверненні до суду з даним позовом, тому вказана сума, в тому числі і за забезпечення позову, підлягає стягнення з Теофіпольської селищної ради на користь особи, яка судовий збір оплатила.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 116, 118 ЗК України, ст.ст. 9, 13, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 16, 21, 1212 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов керівника Волочиської окружної прокуратури Стецюка Сергія Івановича задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області () земельну ділянку площею 0,9658 га з кадастровим номером :04:007:0021, вартістю 81049,95 грн., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області () на користь Хмельницької обласної прокуратури 4542,00 грн. (Чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні 00 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 серпня 2025 року.

Суддя Андрій САМОЙЛОВИЧ