Справа № 161/9503/25
Провадження № 2-о/161/361/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

присяжних Форманюк Н.Ю., Берези С.В.

за участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Луцька міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в :

16 травня 2025 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи Луцька міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , звернулась до суду із заявою, про оголошення фізичної особи померлою.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється їй бабусею, проживала за адресою АДРЕСА_1 , з 2003 року виїхала за кордон на роботу, а саме в Італію. Спочатку ОСОБА_6 виходила на зв`язок з рідними, телефонувала додому, однак з 2008 року з нею втрачено будь-який зв`язок, родина не змогла власними силами встановити її місце перебування. Зазначає, що відсутність її бабусі за місцем її останнього проживання вже протягом 10 років дає підстави припускати смерть ОСОБА_6 . Вказує, що встановлення факту померлою ОСОБА_6 їй необхідно для оформлення спадщини.

З урахуванням викладеного та з посиланням на ст. 46 ЦК України, ст.ст. 305-309 ЦПК України, просить оголосити громадянку України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Луцька Волинської області, померлою.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Заявник пояснила, що вживали всіх можливих заходів для встановлення місця перебування бабусі, однак це не дало жодного результату.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просив заяву задовольнити.

Представник заінтересовані особи - Луцької міської ради при вирішенні питання щодо задоволення заяви покладався на думку суду.

Від заінтересованої особи ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення заяви.

Ухвалою від 20 травня 2025 року відкрито окреме провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабусею заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними доказами.

Також встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано такою, що втратила право на користування вказаною квартирою. Із вказаного рішення слідує, що підставою для визнання такою, що втратила право на користування житлом слугувало відсутність її за місцем проживання тривалий час.

Як вбачається з листа начальника Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 04.06.2024, в ході перевірки проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що остання виїхала за кордон на роботу в 2003 році та з 2008 року з нею втрачено зв`язок.

Також встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Міністерства закордонних справ щодо розшуку матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Пенсійного фонд України у Волинській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одержувачем пенсії за віком з 18 серпня 2005 року. З 01 грудня 2017 року виплата пенсії припинена та не виплачується по сьогоднішній час, оскільки відповідно до п.4 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду про витребування доказів від 01.07.2025 надав інформацію про відсутність відомостей в базі даних щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по 16.07.2025. Щодо інформації до 08.11.2017, то така інформація відсутня, оскільки зберігання в базі даних здійснюється з 08.11.2017.

Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим.

Судом встановлено, що оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Заявник у судовому засіданні акцентувала увагу суду на відсутність іншого порядку встановлення даного факту.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якої вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст. 46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, серед іншого, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що відомості про місцеперебування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Луцька Волинської області, з 2008 року відсутні, суд вважає, що викладені обставини у заяві заявником доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому є всі підстави для оголошення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою, у зв`язку з чим, заяву слід задовольнити.

Оскільки день вірогідної смертіОСОБА_6 у точності не може бути встановлено, ОСОБА_6 необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням законної сили.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 293, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити громадянку України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Луцька Волинської області, померлою.

Днем смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним чинності направити в Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції для реєстрації факту смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Волинському обласному державному нотаріальному архіву для передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 01 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк

Присяжні: Н.Ю.Форманюк

С.В.Береза