УХВАЛА

22 липня 2025 року

м. Київ

справа № 199/8806/23

провадження № 61-8550ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Галкін Максим Геннадійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортний засіб марки Opel Vectra, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 100 907,00 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Opel Vectra, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки Opel Vectra, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 50 453,66 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортного засобу марки Opel Vectra; в частині відмови у визнанні спільною сумісною власністю подружжя квартири; в частині відмови у визнанні права власності по 1/2 частині за кожним на квартиру; в частині розподілу судових витрат та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року скасовано та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 39,5 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, розташованої за адресою по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 39,5 кв. м, житловою площею 19,0 кв.м, розташоваої за адресою по АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

04 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Галкін М. Г., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року та залишити в силі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року.

Матеріали провадження передано судді Синельникову Є. В. 07 липня 2025 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявникомсплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством України.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у жовтні 2023 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2023 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

Ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

1 073,60 грн (2 684 грн*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 13 420 грн (2 684 грн*5) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року щодо визнання квартири за адресою: кв. АДРЕСА_2 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та її поділу. Відповідно до змісту постанови суду апеляційної інстанції вартість спірного нерухомого майна становить 1 060 000,00 грн.

Отже, враховуючи характер спору та зміст касаційної скарги, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі, з урахуванням коефіцієнту 0,8, у розмірі 16 960,00 грн ((1 060 000,00 грн х 1%) х 200% х 0,8).

Заявником сплачено судовий збір у розмірі 12 022,43 грн.

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 4 937,57 грн (16 960,00 грн - 12 022,43 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Галкін Максим Геннадійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк до 05 серпня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом, зокрема, повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников