Справа №345/2002/25
Провадження № 2/345/1060/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2025 представник Калуської міської ради міський голова Найда А. звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Калуської міської ради заборгованість згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2022 року за період від 01.10.2022 року по 31.07.2023 року в розмірі 5 569,43 грн. , а саме сума індексу інфляції в розмірі 4 616,12 грн., сума пені в розмірі 953,31 грн., а також судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивували тим, що Калуською міською радою 09 серпня 2022 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6560 га (кадастровий номер :09:002:0020) на АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі (код КВЦПЗ 03.15)на підставі рішення Калуської міської ради від 30 червня 2022 року № 1466. Договір купівлі - продажу посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Хомин Н.Б. 09.08.2022 року та зареєстровано в реєстрі №1270. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 09.08.2022 року на підставі договору купівлі-продажу 09.08.2022 № 1270 була здійснена реєстрація заборони відчуження земельної ділянки, площею 0,6560 га, з кадастровим номером: :09:002:0020 (номер запису про обтяження: 47543374).

Ціна продажу земельної ділянки відповідно до розділу 2 договору становить 985 968,00 грн. Договір був укладений з відповідачкою, як з фізичною особою, але не є підприємством. Згідно із п.п. 2.1. Договору розрахунки здійснюються з розстроченням платежу протягом року років з моменту з моменту укладення та нотаріального посвідчення цього договору на наступних умовах: перший внесок у розмірі 492 984,00 грн. необхідно сплатити до 25.08.2022 року; суму, що залишилась, у розмірі 492 984,00 грн. сплачувати протягом 11 місяців рівними частинами до 25 числа кожного місяця з урахуванням індексу інфляції, встановленого Держкомстатом.

24.04.2023 року Калуською міською радою отримана заява громадянки ОСОБА_1 від 09.08.2023 вх. № 4579/02-15/20 з проханням зняти заборону відчуження земельної ділянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , площею 0,6560 га у зв`язку з оплатою усіх коштів.

Згідно інформації Фінансового управління Калуської міської ради від 08.04.2025 № 04-12/175 за період від 09.08.2022 року по 26.01.2023 року ОСОБА_1 сплачено основну суму зобов`язання, що становить - 985 968,00 грн. Однак, відсутня інформація щодо сплати інфляційних виплат та пені, що суперечить п. п. 2.2, 6.3 вищезгаданому договору купівлі-продажу земельної ділянки.

В зв`язку з вказаними обставинами Калуська міська рада не мала можливості надати листа нотаріусу про зняття заборони відчуження земельної ділянки у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 інфляційних виплат та пені.

Відповідно до розрахунку інфляційних ОСОБА_1 нараховано наступні інфляційні виплати у розрізі місяців: жовтень 2022 - 851,52 грн.; листопад 2022 - 1 120, 42 грн.; грудень - 313,72 грн.; січень 2023 - 313,72 грн.; лютий 2023 - 358,53 грн.; березень 2023 - 313,72 грн.; квітень 2023 - 672, 25 грн.; травень 2023 - 89,63 грн.; червень 2023 - 224, 08 грн.; липень 2023 - 358, 53 грн. Таким чином, інфляційні виплати у загальному складають 4 616,12 грн.

Відповідно до розрахунків пені громадянці ОСОБА_1 нараховано пеню за порушення строків оплати встановленої Графіком договору, а саме: 28.11.2022 - 147,35 грн., 26.12.2022 - 73,67 грн.; 30.01.2023 - 221,02; 27.02.2023 - 110,51 грн.; 31.03.2023 - 257,84 грн.; 28.07.2023 - 142,92. Отже, сума пені в загальному складає 953,31 грн.

Враховуючи вказані обставини, за період від 09.08.2022 року по 26.01.2023 року, ОСОБА_2 зобов`язана сплатити на користь Калуської міської ради заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2022 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1270, у розмірі 5 569,43 грн.

Несплата платежів призводить до неповного поповнення доходної частини та повного фінансування державних та місцевих програм, підриває основні засади існуючого суспільного ладу, чим спричинений збиток економічним інтересам територіальної громади. Калуська міська рада вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 5 569,43 грн. , з них сума індексу інфляції в розмірі 4 616,12 грн., сума пені в розмірі 953,31 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

02.06.2025 року до суду надійшов відзив на позов. Відзив обґрунтований тим, що військова агресія російської федерації проти України вплинула майже на всі сфери життєдіяльності людини в Україні, в тому числі на можливість виконання цивільно-правових зобов`язань. Так, зокрема розділ Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п.18 де визначено, що у період дії в Україні військового, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до такого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також вказано, що неустойка (пеня, штраф) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами , нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання за такими договорами підлягають списанню кредитодавцем. Аналогічні положення зазначені і за договорами про споживче кредитування та за ЗУ «Про іпотеку». Із системного аналізу вказаних змін можна зробити висновок, що наразі достатньо чітко врегульовані наслідки прострочення виконання зобов`язань за договорами позики. Тобто, позичальники звільняються від будь-якої відповідальності, у зв`язку з неможливістю виконати зобов`язання за договором позики в період воєнного стану і ці обставини не потребують доведення. При цьому, відповідачка стверджує, що не чекаючи завершення цієї жахливої війни, нею було прийнято рішення укласти договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, заручившись підтримкою своїх батьків, які мають власний бізнес. Однак, з жовтня 2022 року почались масові відключення світла, що позначилось на спроможностях малого бізнесу. Надалі у зв`язку з сімейними обставинами та погіршенням стану здоров`я її батька, якому присвоєно ІІ групу інвалідності, вона втратила фінансову підтримку від батьків, що спричинило незначні протермінування проплат згідно графіку вказаного в договору. Відповідачка переконана, що норми ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» та «Про іпотеку» на які вона посилається у відзиві не мають відношення до спірних, але є чітким текстом на релевантність (принципова подібність фактів), а відтак в суду є всі передумови для відмови у задоволенні позову.

10 червня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначається, що Форс-мажор не звільняє від обов`язку виконати зобов`язання, він звільняє виключно від відповідальності за невиконання зобов`язання (неустойка у формі штрафу та пені, відшкодування збитків).

Проте у той же час і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами. Обґрунтування відповідачем свого заперечення щодо застосування норм ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» та «Про іпотеку» де ідеться про недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії воєнного стану, надзвичайного стану, при нарахуванні неустойки (пені) є не вірним, у зв`язку з нетотожними умовами про предмет договору кредиту (позики) та договору купівлі-продажу.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від відповідальності та особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, просимо суд відхилити заперечення відповідача як недоведені документально.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із договором купівлі - продажу земельної ділянки від 09 серпня 2022 року, ОСОБА_1 придбала у Калуської міської ради, від імені якої діє міський голова Найда А.М. земельну ділянку площею 0,6560 га (кадастровий номер :09:002:0020) на АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі (код КВЦПЗ 03.15) (а.с.11-15).

Згідно із п.2.1 договору ціна земельної ділянки становить 985 968,00 грн.

Згідно із п.п. 2.2. договору сума, зазначена в п.2.1 цього договору сплачується в такому порядку: перший внесок у розмірі 492 984,00 грн. необхідно сплатити до 25.08.2022 року; суму, що залишилась, у розмірі 492 984,00 грн. сплачувати протягом 11 місяців рівними частинами до 25 числа кожного місяця з урахуванням індексу інфляції.

Згідно із п. 3.2.1 вказаного договору покупець зобов`яний у встановлений договором термін та спосіб сплатити вартість земельної ділянки, прийняти та використовувати її відповідно до цільового призначення.

Згідно із п. 6.3 вказаного договору у разі порушення строків оплати, передбачених в договорі п.2 , покупець сплачує продавцю пеню нараховану із розрахунку 120% облікової ставки НБУ, розрахованої за кожен день прострочення платежу від суми недоплати, що склалася після терміну передбаченого цим договором.

Згідно із п. 7.2 вказаного договору всі спори, що виникають при вирішанні умов цього договору або із в зв`язку з тлумаченням його положень, вирішуються шляхом переговорів. Якщо сторони протягом місяця не досягли домовленості, то спір передається на розгляд суду (а.с. 11-15).

Відповідно до рішення Калуської міської ради від 30.06.2022 р. вирішено продати у власність громадянці ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,6560 га (кадастровий номер :09:002:0020) на АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі (код КВЦПЗ 03.15). Вирішено затвердити громадянці ОСОБА_1 ціну продажу земельної ділянки (з розрахунку за 1 кв. м. земельної ділянки 150,30 грн.) в сумі 985 968,00 грн. (без урахування ПДВ) та графік надходження платежів за викуп земельної ділянки.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 09.08.2022 року на підставі договору купівлі-продажу 09.08.2022 № 1270 була здійснена реєстрація заборони відчуження земельної ділянки, площею 0,6560 га, з кадастровим номером: :09:002:0020 (номер запису про обтяження: 47543374) (а. с. 16).

Як вбачається з даних Фінансового управління Калуської міської ради від 08.04.2025 № 04-12/175 за період від 09.08.2022 року по 26.01.2023 року ОСОБА_1 по коду класифікації доходів 33010400 Кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення до розмежування земель державної та комунальної власності з розстроченням платежу сплачено основну суму зобов`язання, що становить - 985 968,00 грн. (а.с. 27).

24.04.2023 року Калуською міською радою отримана заява ОСОБА_1 від 09.08.2023 вх. № 4579/02-15/20 з проханням зняти заборону відчуження земельної ділянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , площею 0,6560 га (кадастровий номер :09:002:0020) (а.с.18).

Згідно листа Калуської міської ради від 22.08.2023 року № 4579/02-15/20 ОСОБА_1 повідомлено щодо сплати нарахованих інфляційних виплат та пені, у зв`язку з чим у них відсутня можливість для зняття заборони відчуження земельної ділянки (а.с.19).

У відповідності до відповіді Калуської міської ради від 04.10.2023 року громадянці ОСОБА_1 роз`яснено про неможливість надання листа про зняття заборони відчуження земельної ділянки у зв`язку з несплатою інфляційних виплат та пені (а.с.20).

Відповідно до розрахунку інфляційних ОСОБА_1 нараховано наступні інфляційні виплати у розрізі місяців: жовтень 2022 - 851,52 грн.; листопад 2022 - 1 120, 42 грн.; грудень - 313,72 грн.; січень 2023 - 313,72 грн.; лютий 2023 - 358,53 грн.; березень 2023 - 313,72 грн.; квітень 2023 - 672, 25 грн.; травень 2023 - 89,63 грн.; червень 2023 - 224, 08 грн.; липень 2023 - 358, 53 грн. Таким чином, інфляційні виплати у загальному складають 4 616,12 грн. (а.с.19).

Відповідно до розрахунків пені громадянці ОСОБА_1 нараховано пеню за порушення строків оплати: 28.11.2022 - 147,35 грн., 26.12.2022 - 73,67 грн.; 30.01.2023 - 221,02; 27.02.2023 - 110,51 грн.; 31.03.2023 - 257,84 грн.; 28.07.2023 - 142,92. Отже, сума пені в загальному складає 953,31 грн. (а.с.21-26).

На день розгляду зазначеної справи в суді, відповідачкою не виконуються в повному обсязі умови Договору купівлі-продажу земельної ділянки, так сума заборгованості по договору за несвоєчасне виконання зобов`язання позивачем нарахована пеня та інфляційні виплати в сумі 5 569,43 грн.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, суд виходить з того, що договір, укладений між позивачем та відповідачкою, сторонами не оспорюється, а його недійсність прямо не встановлена законом.

Відповідно до ст. 128 ЗК України, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться, зокрема, органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву(клопотання) до відповідного органу, зокрема, міської ради. У заяві(клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Рішення, зокрема, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату або сплату першого платежу(у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації. Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається. Розрахунки за придбання земельної ділянки можуть здійснюватися з розстроченням платежу за згодою сторін, але не більш ніж п`ять років. Порядок здійснення розрахунків з розстроченням платежу визначається КМУ. Кошти, отримані від продажу земельних ділянок зараховуються до відповідного бюджету у порядку визначеному законом.

Відповідно до п. п. 4 - 6 Порядку здійснення розрахунків з розстрочення платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності, затвердженого Постановою КМУ № 381 від 22 квітня 2009 року, розрахунок з розстрочення платежу за придбання земельної ділянки здійснюється шляхом погашення суми розстроченого платежу рівними частинами не рідше ніж один раз у три місяці згідно з графіком, який є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу, або одноразово у повному обсязі у строк, який не перевищує трьох місяців після внесення першого або чергового платежу. При цьому під час визначення розміру платежу враховується індекс інфляції, встановлений Держкомстатом за період з місяця, що настає за тим, в якому внесений перший платіж, по місяць, що передує місяцю внесення платежу. У разі порушення строку погашення частини платежу, покупець сплачує неустойку відповідно до умов договору купівлі - продажу та закону. Прострочення погашення частини платежу більш як на два місяці є підставою для припинення розстрочення платежу за придбання земельної ділянки. Залишок платежу підлягає стягненню продавцем у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У випадку наявності спору щодо виконання покупцем обов`язку з оплати вартості товару за договором купівлі-продажу, належним способом захисту є позов про стягнення заборгованості (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі №636/5261/18 (касаційне провадження №61-5308св20).

Крім того, при неповному розрахунку за договором купівлі-продажу належним способом захисту є стягнення недоотриманих коштів, а не розірвання договору і повернення придбаної речі (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі №194/342/15-ц).

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) й дії часників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересі іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відтак, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 554/5323/14.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу) (п.3 ч.1 ст. 611 ЦКУ).

У розумінні ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом.

Згідно п. 6 Договору купівлі-продажу земельної ділянки, відповідальність сторін встановлюється згідно з чинним законодавством.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не становлений договором або законом.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання перед позивачем за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2022 р. не виконала у повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем у сумі 5 569,43 грн.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені у розмірі 953,31 грн. та індексу інфляції у розмірі 4616,12 грн. за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року, оскільки відповідачем вказаний розрахунок позивача не спростовано.

Судом достовірно встановлено, що на виконання умов договору відповідачкою сплачено 100% вартості земельної ділянки, яка визначена п.2.1 Договору. Однак, в порушення умов договору відповідачкою шість раз допущено прострочення сплати чергового платежу, внаслідок чого відповідно до розрахунку позивача, за останньою рахується заборгованість за договором купівлі - продажу земельної ділянки від 09 серпня 2022 року в сумі 5 569,43 грн., яка складається з пені, яка нарахована за порушення строків оплати в розмірі 953,31 грн. та інфляційні виплати, які нараховані відповідно до п.2.2 Договору за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року в розмірі 4616,12 грн.

Судом перевірені розрахунки позивача та встановлено, що вони вчинені відповідно до вимог Порядку здійснення розрахунків з розстрочення платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності, затвердженого Постановою КМУ № 381 від 22 квітня 2009 року.

Позивач в позовній заяві, як підставу для скасування нарахованої неустойки посилається на п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії воєнного, надзвичайного стану, в якому зазначено:

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З даної норми закону, абсолютно та безспірно вбачається, що цей закон підлягає застосуванню виключно для позичальників по договору кредиту (позики).

Стаття 1054 Цивільного кодексу України дає визначення кредитного договору, - За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1046 Цивільного кодексу України дає визначення договору позики, - За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Правовідносин між Позивачем та Відповідачем виникли на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до ст. 655 ЦКУ, - За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Проаналізувавши правову природу договорів кредиту, позики з однієї сторони та договору купівлі-продажу з іншої сторони, вбачається, що в цих договорах різні (відмінні) умови про предмет договору.

Отже, не можливо застосовувати умови кредитного договору або договору позики до умов договору купівлі-продажу, у зв`язку з нетотожними умовами про предмет цих договорів.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено в ст. 629 і ст. 632 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Таким чином, укладаючи договір купівлі-продажу відповідачка погодилася з його умовами, у тому числі з порядком оплати, розміру чергового платежу з урахуванням індексів інфляції, та нарахування штрафних санкцій.

Тобто, ОСОБА_1 укладаючи договір купівлі-продажу чітко розуміла та усвідомлювала, що у разі невиконання умов договору в частині вчасної оплати буде нарахована неустойка (пеня).

Отже, обґрунтування відповідачкою своїх заперечень щодо застосування Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії воєнного стану при нарахуванні неустойки (пені) є не вірним, у зв`язку з нетотожними умовами про предмет договору кредиту (позики) та договору купівлі-продажу.

Посилання відповідачки на форс-мажорні обставини щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за договором не можуть братися судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за це, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Листом торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що ТПП України на підставі ст.ст. 14, 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Тобто, ТПП України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнає форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення стану 24.02.2022 року, та підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Цей лист не є законодавчо визначеною формою засвідчення форс-мажорних обставин. Таким документом є насамперед сертифікат ТПП України, при видачі якого в тому числі здійснюється аналіз щодо причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконувати зобов`язання та такими обставинами (ЗУ «Про торговопромислові палати в Україні», Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Зважаючи на це, звернення до ТПП України для отримання відповідного сертифікату є необхідним задля засвідчення форс-мажорних обставин.

Роз`яснення на офіційному сайті ТПП України процедури засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом, сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) дотримуючись порядку встановленого Регламентом за кожним зобов`язанням окремо.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Сам факт введення воєнного стану не є підставою для відстрочки чи невиконання зобов`язання. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість особи виконати свій обов`язок.

Верховний Суд у справі № 910/9258/20 наголошує: «Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання».

Довідка ТПП - єдиний регламентований законодавством і загальноприйнятий документ, який підтверджує факт настання форс-мажорних обставин. Але для суду одного документу може бути недостатньо (як, наприклад, в ситуації з орендою торгового приміщення в м. Рівне, по яку йшлось вище). Судова практика одностайна в тому, що обставини непереборної сили повинні бути підтверджені документально (Постанова ВС від 15 лютого 2022 р. у справі № 910/4532/21). Такими доказами можуть бути, зокрема, сертифікат ТПП України.

У період з березня 2022 і по цей час судами першої інстанції ухвалено численні рішення у справах, у яких учасники посилалися на лист ТПП України №2024/02.0-7.1, з них деякі уже переглянуті у судах апеляційної інстанції, при цьому в багатьох випадках суди першої та апеляційної інстанції критично оцінили посилання учасників справи на лист ТПП України №2024/02.0-7.1.

Основні мотиви в судових рішеннях були такими:

- відсутність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між війною та невиконанням зобов`язань (приклад: судові рішення у справах № 910/4001/22, №910/7967/22, №910/7141/22, №910/7134/22, №903/181/22, 917/244/22, №903/336/22 та ін.);

- лист ТПП України №2024/02.0-7.1 за законодавчо встановленими критеріями не відповідає вимогам, що ставляться до сертифікатів про форс-мажор (приклад: судові рішення у справах № 910/4879/22, №917/353/22, №912/2427/21, №902/88/22, №914/675/22 та ін.);

- відсутність належного повідомлення про настання форс-мажору (приклад: судове рішення у справі №912/507/22 та ін.).

У постанові від 30.11.2021 у справі №913/785/17 Верховний Суд зазначає: «Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання».

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на форс-мажорні обставини щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за договором не підтверджені жодним належним доказом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов`язання оплати інфляційних втрат та пені договором купівлі-продажу.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування с обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263-265, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 на користь Калуської міської ради (код 33578261) заборгованість згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2022 року за період з 01.10.2022 року по 31.07.2023 року в розмірі 5 569,43 грн. та 3028,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: