Справа № 450/175/25 Провадження № 2/450/38/25
УХВАЛА

судового засідання

05 серпня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. розглянувши в м. Пустомити заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Добош Н.Б. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно.

21.07.2025року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву про відвід головуючого судді Добош Н.Б. з розгляду зазначеної справи мотивуючи його тим, що вважає суддю упередженою та необ`єктивною у розгляді справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про відвід судді, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Представник відповідача ОСОБА_1 Саламаха Н.В. обґрунтовує заяву тим, що в провадженні Пустомитівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ. Під час розгляду справи у попередньому судовому засіданні 17.07.2025 року суддя Добош Н.Б. при розгляді клопотання про витребування доказів допустила порушення принципів рівності та змагальності сторін та надала незаконну перевагу стороні позивача. Зокрема задоволила клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування від ТОВ «Торговий дім «Сервус» довідки про вартість виконаних робі, актів форми КБ-2 та КБ-3, а також будівельного паспорту на спірний садовий будинок, та відмовила у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом про наданя інформації про перетин позивачем ОСОБА_5 державного кордону України, та інформації з банківських рахунків ОСОБА_5 про рух коштів. В такий спосіб суд позбавив можливості сторону відповідача довести обставини на які він посилається у зустрічному позові.

Вказує, що наведені обставини свідчать про те, що суддею Добош Н.Б. було порушено основоположні засади цивільного судочинства а саме принципи змагальності та рівності сторін, відсутність наміру об`єктивно та справедливо вирішити спір між сторонами, та про очевидність судового рішення на користь сторони позивача, у зв`язку з чим сторона відповідача не довіряє судді. Обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді є те, що суд незважаючи на закріплені законодавчі вимоги ст. 84 ЦПК України про те, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів без надання жодної підтверджуючої інформації про неможливість самостійного отримання доказів, щодо яких подано клопотання про витребування. Натомість щодо заявлених стороною відповідача клопотань про витребування доказів, які мають важливе значення для розгляду справи суд відмовив у витребуванні, позбавивши сторону відповідача можливості довести обставини на які він посилається.

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Аналізуючи підстави заявленого відводу судді вбачається, що останні зводяться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішеннями судді Добош Н.Б. під час розгляду цивільної справи № 450/175/25, зокрема щодо вирішення питання про витребування доказів, у справі.

Сама по собі лише відмова суду задовольнити ті чи інші вимоги (клопотання) особи не є доказом його упередженості.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню, оскільки підстави зазначені для відводу полягають у незгоді заявника з прийнятими процесуальними рішеннями головуючого під час розгляду справи, що згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, обставини викладені у заяві про відвід є такими, що ґрунтуються на суб`єктивних міркуваннях, зводяться до незгоди з прийняттям процесуального рішення судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о.Бріюні, Ховатія, 17.10.2015р.) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Таким чином суд вважає, що доводи заявника в частині сумнівів у неупередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючого судді, а зазначені ним доводи не свідчить про упередженість судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Добош Н.Б., визначених ст.36 ЦПК України, ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», оскільки позивачем не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Добош Н.Б.

У відповідності до ч. 2 та 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заявлений відвід представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважаю необґрунтованим.

Керуючись ст. 36, 40, 260-261 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

визнати заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 21.07.2025 року про відвід головуючому судді Добош Н.Б. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно - необґрунтованою.

Передати заяву про відвід головуючому судді Добош Н.Б. від розгляду цивільної справи запозовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяН. Б. Добош