ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6367/25 Справа № 933/782/24 Суддя у 1-й інстанції - Попович І. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 03 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024 року АТ КБ Приватбанк звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ Приватбанк посилалися на те, що 31 липня 2023 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 31 липня 2023 року відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 08/27, тип - Універсальна, згодом відповідач додатково отримав кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії 03/24, тип - Картка Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач ОСОБА_1 станом на 16 жовтня 2024 року має заборгованість у розмірі 48 518 грн. 11 коп., яка складається із: 37 970 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10 548 грн. 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного АТ КБ Приватбанк просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 липня 2023 року у загальному розмірі 48 518 грн. 11 коп., та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 03 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Додатковим рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 02 травня 2025 року задоволено заяву представника відповідача Кириченка О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі. Ухвалено додаткове рішення про стягнення суми понесених судових витрат на надання професійної правничої допомоги у цивільній справі за позовом представника позивача Савіхіної А.М., яка діє в інтересах АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з АТ КБ Приватбанк на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ Приватбанк просить рішення суду від 03 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до увагу ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із пп. 37.2 ст. 37 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 6.7, п. 6.8 Положення Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц вказано, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 552/2819/16-ц вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Позивач зазначав, що 31 липня 2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. В заяві зазначені анкетні дані відповідача, паспортні дані. Договір укладено в електронній формі (п.36) (т.1 а.с.12-23).

До заяви додано Паспорт споживчого кредиту. В колонці Підпис споживача зазначено: 31/07/2023; ОСОБА_1 ; підписано 31 липня 2023 року 22:08 (т.1 а.с.24-28).

Копія паспорту відповідача ОСОБА_1 із наявним фізичним підписом співробітника банку ОСОБА_2 , фізичний підпис клієнта (відповідача) відсутній. Дата підпису 06 вересня 2019 року (т.1 а.с.29-30).

З виписки за договором б/н від 17 жовтня 2024 року вбачається, що з кредитної картки номер - НОМЕР_4 03 серпня 2023 року відбулось зняття готівки в банкоматі за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 20000, 500, 16000 UAH (т.1 а.с.11).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 липня 2023 року станом на 16 жовтня 2024 року, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 48 518 грн. 11 коп., яка складається із: 37970 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10 548 грн. 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (т.1 а.с.9, 10).

Сторона відповідача у своєму відзиві по позовну заяву заперечувала вказані обставини, зазначивши про те, що відповідач ОСОБА_1 не оформлював ні реальну, ні віртуальну кредитну картку № НОМЕР_4 .

Також відповідач заперечує факт зняття готівки відповідачем 03 серпня 2023 року у банкоматі за адресою GAGARINA, 18 B, RIVNE, о 17:49 у сумі 20800 грн, о 17:50 у сумі 16640 грн та о 17:52 у сумі 530 грн.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 12 лютого 2025 року було витребувано з АТ КБ Приватбанк інформацію щодо отримання відповідачем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , кредитної картки № НОМЕР_4 , із зазначенням наступних відомостей: з якого мобільного пристрою (номеру телефону) була подана заявка на випуск кредитної картки № НОМЕР_4 ?; коли була схвалена заявка на випуск кредитної картки № НОМЕР_4 ? (дата та час); чи належить мобільний пристрій (номер телефону) за допомогою якого була подана заявка на випуск кредитної картки № НОМЕР_4 відповідачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ? Якщо так, то яким чином відповідач повідомив про це відповідальну особу банку?; коли, та яким чином була активована (використана) кредитна картка № НОМЕР_4 ?; яким чином було встановлено ПІН-код до кредитної картки № НОМЕР_4 та чи відрізняється він від ПІН-коду кредитної картки відповідача № НОМЕР_5 , або є аналогічними (без зазначення самого ПІН-коду)?; чи були здійснені спроби входу у мобільний застосунок "Приват24" до кабінету ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 з інших мобільних пристроїв (номерів телефонів) 03 серпня 2023 року? На підтвердження зазначених обставин, позивача зобов`язано надати суду належні докази. Витребувано з АТ КБ Приватбанк висновок за результатами службового розслідування, щодо заволодіння кредитними коштами третіми особами за заявою відповідача (т.1 а.с.149, 150).

Однак, позивачем АТ КБ Приватбанк вимоги вказаної ухвали суду про втьребування доказів не виконано (навіть у додатковий строк, який просив надати представник позивача), витребувані докази суду не надані.

Не виконання ухвали суду, суд розцінює, як неспроможність сторони позивача надати суду належні та допустимі докази в підтвердження того, що саме відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв у незаконному доступу до його кабінету "Приват24", що в подальшому призвело до випуску кредитної карти, використання ПІН-коду та зняття готівки.

Проаналізувавши надану позивачем виписку по рахунку ОСОБА_1 , судом першої інстанції встановлено, що відповідач є клієнтом позивача з 2014 року (т.1 а.с.211-217).

За період з 12 листопада 2014 року до 03 серпня 2023 року (дата зняття готівки, що є предметом спору), відповідач користувався кредитними картками - НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 (т.1 а.с.176-182, 211-217).

За цей період відповідач належним чином виконував свої обов`язки як клієнта Банку, користувався кредитними коштами, сумлінно погашав заборгованість.

05 липня 2023 року (остання вказана дата до спірного зняття коштів), відповідач погасив наявну заборгованість у розмірі 110 грн, і не мав заборгованості перед банком.

03 серпня 2023 року відбулось спірне зняття готівки з кредитної картки № НОМЕР_4 у банкоматі за адресою GAGARINA, 18 B, RIVNE, у розмірі 20000, 500, 16000 UAH (т.1 а.с.176).

Із виписки по рахунку відповідача судом встановлено, що відповідач будучи клієнтом банку на протязі близько 10 років, за весь час своєї кредитної історії, мав найбільшу заборгованість перед банком у розмірі 2100 грн (24 чеврня 2020 року) (т.1 а.с.177).

Згідно довідки КНП Олександрівська лікарня планового лікування від 28 листопада 2024 року вбачається, ОСОБА_1 працюючи на посаді завідуючого господарства з 04 травня 2018 року, 03 серпня 2023 року з 08:00 до 16:30, згідно графіку знаходився на робочому місці (т.1 а.с.68-69).

КНП Олександрівська лікарня планового лікування, розташована в селищі Олександрівка, Краматорського району Донецької області, у той час як спірне зняття готівки відбулось 03 серпня 2023 року в банкоматі за адресою GAGARINA, 18 B, RIVNE о 17:49 (перше зняття), що фізично є неможливим.

Також відповідач згідно скрін-копії з мобільного 03 серпня (рік не вказано) о 18 год. 00 хв. звернувся до представника банку з метою повідомлення про надходження йому повідомлень про списання кредитних коштів (т.1 а.с.79).

За заявою відповідача ОСОБА_1 від 04 серпня 2023 року, слідчим ВП № 1 Краматорського РУП 05 серпня 2023 року було внесено відомості до ЄРДР і зареєстроване кримінальне провадження за №0000956 за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом зняття грошових коштів 03 серпня 2023 року невідомою особою з кредитної картки номер - НОМЕР_4 (т.1 а.с.70).

В підтвердження зазначених вище обставин, свідчить і надані стороною позивача відомості зазначені у відповіді на відзив та заявах представників позивача, з яких вбачається, що під час проведення операцій 03 серпня 2023 року за адресою GAGARINA, 18 B, RIVNE, фігурує два мобільних пристрої: SM-N975U1|SAMSUNG та Y6 PRO|HUAWEI. Також зазначено, що Була сформована заявка № 476003 при розгляді якої було встановлено, що кошти знімає сторонній чоловік (а.с.127-128).

Відповідач у судовому засіданні стверджував, що не має у користуванні мобільного телефону НОМЕР_9 .

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , виявивши незаконне списання коштів, невідкладно звернувся до банку та правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій.

Такі обставини та поведінка відповідача у своїй сукупності свідчать про те, що у відповідача дійсно була відсутня воля на вчинення дій з укладення спірного кредитного договору та здійснення платіжних операцій - зняття коштів.

Отже, суд першої інстанції, оцінюючи доводи та заперечення відповідача у справі, з`ясувавши всі обставини справи, надавши оцінку доказам в сукупності та взаємозв`язку з нормами закону, що їх регулює, а також беручи до уваги судову практику Верховного Суду, дійшов обгрунтованого висновку, що позивач не підтвердив належними і допустимими доказами обставини, які б безспірно доводили, що відповідач ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв в незаконному використанні ПІН-коду, наданні стороннім особам номера картки чи паролю до мобільного додатку "Приват 24", іншої інформації, яка дала змогу ініціювати укладення спірного кредитного договору від 31 липня 2023 року та здійснювати платіжні операції 03 серпня 2023 року.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ Приватбанк щодо доведеності позовних вимог банку не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 03 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова