Справа № 361/7633/25
Провадження № 2/361/2760/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач через свого представника звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частинами першої та другої статті 9 Закону України Про судовий збір, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дані щодо підтвердження оплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до автоматизованої системи документообігу суду КП Д-3. При цьому виконується автоматичне поєднання записів про оплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, із записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Казначейства.

Перед початком розгляду справи перевіряється наявність у справі підтвердження оплати та, у разі, якщо вона відсутня, здійснюється пошук відповідного підтвердження оплати в ручному режимі, після чого такі записи поєднуються. Відповідно існує два режими поєднання записів: автоматичний та ручний.

Під час надходження з Казначейства підтверджень оплати судового збору КП Д-3 виконує в автоматичному режимі поєднання записів карток судового збору з відповідними записами підтверджень про їх оплату. Тобто, на момент перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, така інформація перевірена та міститься в системі.

Згідно ст. 4 Закону України ?Про судовий збір? визначено ставки судового збору, розмір яких, з урахуванням прожиткового мінімуму, з 01.01.2024 року становить за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, яка подала позов сплачується судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

Відповідно до постанови Верховного суду України № 905/98/20, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19.

Згідно з частинами першої та другої статті 9 Закону України Про судовий збір, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 3 ст. 6 Закону України ?Про судовий збір? передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору .

Відповідно ст. 5 Закону України ?Про судовий збір? передбачений перелік позивачів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки позивач не надала доказів про звільнення від сплати судового збору, то згідно із частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви фізичною особою, яка подала позов сплачується судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

В прохальній частині позову вказано дві позовні вимоги, тобто 1211,20 грн. судового збору х 2 вимоги = 2422,40 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву потрібно залищити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме надати докази сплати судового збору в розмірі вказаному вище, або документ, який би звільняв від його оплати.

Керуючись ст.ст. 4, 5 Закону України Про судовий збір, ст.ст. 49, 175 - 177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків - 10 днів з дня отримання ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Писанець