Номер провадження 2/754/7262/25
У Х В А Л А

23 липня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

21.07.2025 через систему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків з новою редакцією позовної заяви.

Відповідно до змісту уточненої позовної заяви, позивач вказує на те, що 09.07.2025 відповідач по справі здійснив незаконне відключення помешкання позивача від електропостачання, що стало перешкодою у доступі до здійснення правосуддя та призвело до матеріальної, фізичної, моральної шкоди безпосередньо позивачу та членам його сім`ї. Попередньо, 18.06.2025 після отримання позивачем попередження про відключення, до відповідача було направлено звернення на електронну пошту з проханням відтермінувати відключення, оскільки між сторонами по справі триває спір, який вирішується в судовому порядку. 11.07.2025 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням відновити електропостачання, однак в конактному центрі повідомили про те, що відповідь на звернення позивача буде надано не раніше 24.07.2025. На підставі викладеного, позивач просить суд:

?звільнити від сплати судового збору згідно Закону України про захист прав споживача;

?визнати відключення електропостачання за адресою позивача 09.07.2025 відповідачем незаконним;

?відповідно ст. 265 ЦПК, з метою відновлення реалізації права на судовий захист, доступу до правосуддя та інших конституційних прав позивача, винести окрему ухвалу, якою зобов`язати відповідача в негайному порядку відновити електропостачання за адресою заявника, а також заборонити ініціювати та здійснювати відключення на перевод розгляду справи;

?зобов`язати відповідача компенсувати моральну шкоду завданну незаконним відключенням;

?заборонити відповідачу вчиняти дії по перешкоджанню доступу позивача до правосуддя шляхом перешкоджання чи заборони відеофіксації звернень в контактних центрах відповідача з метою захисту своїх прав;

?заборонити компанії передавати персональні дані споживача та членів його сім`ї третій стороні, а у разі передачі зобов`язати відкликати з вимогою їх знищення.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява повторно підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до поданої позовної заяви, позивач вказує свій реєстраційний номер облікової картки платника податків, але не надає суду жодного документа, який підтверджує його особу, що позбавляє суд можливості встановити особу позивача на основі належного документа, що встановлює його особу.

Обов`язковою ознакою відповідності позивача вимогам, які висуваються до нього є встановлення його цивільної процесуальної правосуб`єктності.

Під час вирішення питання щодо наявності або відсутності у позивача процесуальної правосуб`єктності суд, крім іншого, має встановити особу позивача.

Позивачем не надано документу, що посвідчує його особу.

Таким чином, позивач має надати суду належним чином засвідчену копію документа, що встановлює його особу.

Зокрема, в порушення наведеного положення, позовна заява не містить: поштових індексів адреси проживання чи перебування позивача.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність позивачу привести інформацію, визначену п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у відповідність до письмових матеріалів справи, які надані позивачем.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Крім того, у вимогах позовної заяви позивач просить зобов`язати відповідача компенсувати моральну шкоду завдану незаконним відключенням.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві повинно бути зазначено у чому полягає моральна шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та яким доказами це підтверджується.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві жодним чином не обґрунтовано вимогу про відшкодування моральної шкоди та не визначено її розмір.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, позивачу необхідно привести позову заяву у відповідність до вказаних вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, вказавши ціну позову.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У ч. 1, ч. 3 ст.13ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, для визначення предмета доказування по даній справі.

Відсутність вказаної конкретизації позовних вимог, в свою чергу позбавляє протилежну сторону навести свої доводи у відзиві на позовну заяву, який відповідач має право подати згідно ст. 178 ЦПК України.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить рішенням суду зобов`язати ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» вчиняти дії по перешкоджання доступу позивача до правосуддя шляхом перешкоджання чи заборони відеофіксації звернень в контактних центрах. Проте, вказана позовна вимога не конкретизована та потребує уточнення.

Позовна вимога про заборону відповідачу передавати персональні дані споживача та членів його сім`ї третій стороні, а у разі передачі відкликати з вимогою їх знищення, стосується не тільки позивача ОСОБА_1 , а інших осіб, які не заявлені у позовній заяві та не мають процесуального статусу по вказаній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зміст позовних вимог потребує уточнень, оскільки позовні вимоги викладено не чітко та не конкретно, що унеможливлює визначитись з позовними вимогами до відповідача, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення, а відтак підлягають уточненню.

Крім того, всупереч п. 7-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 27, 175, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Сенюта