Справа № 473/2339/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"05" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив

в травні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з навчанням у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення нею навчання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3 . Повнолітня донька навчається у Дніпровському державному медичному університеті на денній формі навчання з 01.09.2024 року.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Тому позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення навчання доньки.

Ухвалою суду від 08 травня 2025 року провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді та виклик до суду, також і шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, але вони результатів не дали.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 27 березня 2013 року) .

Повнолітня донька ОСОБА_3 навчається у Дніпровському державному медичному університеті на денній формі здобуття освіти за державним замовленням. Дата вступу 01.09.2024 рік. (а.с.10)

У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо.

Відповідно до ст..201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 досягла віку, який перевищує 18, але її вік є меншим 23 років, вона продовжує навчання на денній формі навчання в навчальному закладі, у зв`язку із чим, потребує матеріальної допомоги, відповідач є її батьком та в нього наявна можливість надавати матеріальну допомогу доньці.

В судовому засіданні не було встановлено підстав, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати свою повнолітню доньку.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої доньки слід стягувати в у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» яка передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 гривні 20 коп..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання м. Амвросіївка Донецької області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з 05.05.2025 року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років та при умові продовження навчання.

Рішення суду в цій частині щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання м. Амвросіївка Донецької області) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 гривні 20 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар