ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7187/25 Справа № 211/747/25 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 211/747/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , Моторно (транспортне) страхове бюро України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С. В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 03 грудня 2024 року о 02-02 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належний позивачу на праві власності. Постановою суду від 25 грудня 2024 року у вказаній ДТП визнано винним відповідача ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль отримав пошкодження та потребує ремонту, сума якого складає 185 007,95 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому позивач звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ,

25 грудня 2024 року позивач отримала відмову у здійсненні страхового відшкодування з посиланням на не невиконання нею обов`язку, передбаченого п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки у погоджений час син власника пошкодженого транспортного засобу відмовився надавати авто для огляду.

Позивач вважає вказану відмову незаконною, оскільки представник МТСБУ з`явився на огляд транспортного засобу із порушенням строків п. 34.2 ст. 34 Закону. При цьому автомобіль було надано її сином ОСОБА_3 для огляду, однак він був частково відновлений, але не повністю. Незважаючи на це, представником МТСБУ було здійснено фотографування транспортного засобу, а отже огляд мав місце. Тому беручи до уваги постанову НБУ від 30 травня 2022 року «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де передбачено ліміт відповідальності МТСБУ в сумі 160 000 грн.

На підставі наведеного вище, позивач просила суд стягнути з відповідача МТСБУ на свою користь матеріальну шкоду в сумі 160 000 грн, з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 25 007,95 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року позов задоволено, стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн, витрати на залучення експерта в розмірі 7 500 грн, а всього 167 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у сумі 25 007 грн 95 коп.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 925 грн 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 925 грн 04 коп.

В апеляційній скарзі МТСБУ ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині вимог до МТСБУ та ухвалення в цій частині нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП- відмовити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ судові витрати по сплаті судового збору.

Апелянт зауважує на тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача до МТСБУ, оскільки позивачем по справі не було виконано обов`язок, передбачений п. 33.3 ст. 33 закону, а саме не було надано ТЗ для огляду незалежним експертом (представником МТСБУ), що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Зазначає, що електронний лист позивачки, яким було надіслано повідомлення про ДТП, було відправлено 05 грудня 2024 року о 18:14 годині. 06 грудня 2024 року МТСБУ зареєструвало його за номером 65120. Таким чином дата отримання повідомлення вважається 06 грудня 2024 року. Враховуючи те, що термін 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 06 грудня 2024 року спливає 20 грудня 2024 року, апелянт вважає, що термін на огляд експертом автомобіля не був пропущений. Крім того, доручення експерту Саракурову Андрію Олександровичу, по справі №111486 було надано 15 грудня 2024 року.

20 грудня 2024 року експерт ОСОБА_4 надав рапорт до МТСБУ в якому зазначено, що в ході розмови з сином позивачки встановилося непорозуміння, бо на його думку експерт не має відповідної кваліфікації, бо не має кваліфікації судового експерта. Зі слів сина позивачки, він спілкувався з судовим експертом Чивчишем О.П. і вважає його більш компетентним ніж нього. Після цього автомобіль для огляду не надав, тому виконати доручення експерт не мав змоги. Згідно рапорту дата огляду 20 грудня 2024 року була встановлена самим позивачем, тому раніше експерт не міг провести оцінку пошкоджень транспортного засобу.

Зауважує на тому, що законом чітко визначено, що саме МТСБУ, а не позивач, здійснює організацію процедури встановлення розміру шкоди та розслідування причин і обставин ДТП, у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що визначення розміру матеріальної шкоди здійснено позивачем у спосіб, не передбачений Законом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

03 грудня 2024 року о 02-02 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та припаркованого автомобіля марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 .

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, в тому числі передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність будь-якого водія автомобіля марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 222101727 в ПрАТ «СК «Уніка», цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не була забезпечена полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

04 грудня 2024 року, у зв`язку з тим, що відповідальність водія транспортного засобу марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не була застрахована, позивач ОСОБА_1 звернулась до МТСБУ з повідомленням про ДТП шляхом його направлення через електронний кабінет МТСБУ.

16 грудня 2024 року позивач звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ листом № 3-016/53298 від 25 грудня 2024 року, за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 від 06 грудня 2024 року щодо дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 03 грудня 2024 року за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відмовило у здійсненні страхового відшкодування ( регламентної виплати), у зв`язку із не наданням транспортного засобу для огляду незалежним експертом (представником МТСБУ).

Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи № Д13/12/24 від 24 грудня 2024 року, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цінах на дату 12 грудня 2024 року складає 185 007,95 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача до відповідача МТСБУ, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості визначеного експертним шляхом розміру матеріальної шкоди завданої ДТП у сумі 185 007,95 грн, та наявності правових підстав для стягнення з МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн, та витрат з оплати вартості експертного дослідження у розмірі 7 500 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли з правовідносин про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вказані правовідносини регламентуються нормами ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цим законом спеціально урегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Ним же чітко визначено обсяг обов`язків, а також послідовність дій учасників ДТП, страховиків, МТСБУ.

Відповідно до приписів частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 509, 1187, 1188, 1192 ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (далі по тексту рішення Закон № 1961-IV).

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За правилами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Зі статті 980 ЦК України слідує, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 1 та 4статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з підпунтком "а" п.44.1ст.44 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N1961-IVМТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

В силу ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Приписами підпункту а) п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обумовлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу (ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Стаття 33 зазначеного Закону обумовлено дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пункт 33.1. вказує на те, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, крім іншого:

33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п.33.3. водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

У п.33.4. зазначається, що у разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Відповідно до вимог п. 33-1.1. ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Стаття 34 вказаного Закону конкретизує дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

У п.34.1. вказано, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, а в силу п.34.2. протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно п.34.3. якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

В силу п.36.1. ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відмова у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначена ст.37 Закону. Зокрема, згідно п.37.1.3. ст.37 Закону невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як слідує з матеріалів справи, 03 грудня 2024 року о 02-02 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та припаркованого автомобіля марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 .

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, в тому числі передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03 грудня 2024 року з вини відповідача ОСОБА_2 , цивільно - правова відповідальність якого не була забезпечена полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальних збитків внаслідок пошкодження належного їй на праві приватної власності майна, а саме транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи № Д13/12/24 від 24 грудня 2024 року, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_2 в цінах на дату 12.12.2024 складає 185 007,95 грн.

04 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до МТСБУ повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду , яке підписане останньою цифровим електронним ключем , вбачається, що позивач звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП.

Отже позивач (потерпілий внаслідок ДТП) виконав свої обов`язки щодо повідомлення МТСБУ про настання ДТП, направив у передбаченому законом порядку повідомлення МТСБУ про необхідність з`явитись для участі у проведенні експертного дослідження щодо фіксації пошкоджень транспортного засобу, які виникли внаслідок ДТП та визначення розміру матеріального збитку, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку з обґрунтованості визначеного експертним шляхом розміру матеріальної шкоди завданої ДТП у сумі 185 007,95 грн, та наявності правових підстав для стягнення з МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн, та витрат з оплати вартості експертного дослідження у розмірі 7 500 грн.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем по справі не було виконано обов`язок, передбачений п. 33.3 ст. 33 закону, а саме не було надано ТЗ для огляду незалежним експертом (представником МТСБУ), що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки відповідач МТСБУ у визначеному Законом порядку протягом 10 робочих днів, з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, страховик не направив свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У листі МТСБУ № 3-016/53298 від 25 грудня 2024 року про відмову у відшкодуванні шкоди та у відзиві на позов , зазначено, що було розглянуто повідомлення ОСОБА_1 щодо ДТП від 06 грудня 2024 року. 15 грудня 2024 року незалежний експерт отримав від МТСБУ завдання на проведення огляду пошкодженого автомобіля з метою проведення оцінки завданого матеріального збитку в результаті ДТП. Незалежним експертом в телефонній розмові було домовлено про огляд пошкодженого авто 20 грудня 2024 року. 20 грудня 2024 року експерт ОСОБА_4 прибув на огляд КТЗ, та автомобіль для огляду надано не було, оскільки вважають судового експерта Чивчиша О.П. більш компетентним.

При цьому відомостей (доказів) про дату отримання МТСБУ від позивачки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідачем суду надано не було, у той же час відповідач у відзиві на позов, зазначає, що 04 грудня 2024 року позивач звернулася із повідомленням про ДТП, шляхом направлення його через електронний кабінет МТСБУ та вказане повідомлення було підписане цифровим електронним ключем 04 грудня 2024 року. Таким чином, ураховуючи дату повідомлення про ДТП, а саме 04 грудня 2024 року, представник МТСБУ провів огляд на 12-й робочий день після отримання МТСБУ такого повідомлення.

Посилання апелянта на помилковість висновків суду першої інстанції в цій частині не підтверджена належними та допустимими доказами.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у апелянта іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь апелянта.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: