Справа № 296/4565/23
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2025 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника Пенсійного фонду України - Курганської Лесі Вікторівни про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогул,

У С Т А Н О В И В :

І. ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. 16.05.2023 представник ОСОБА_1 (позивач) адвокат Кирилюк В.Л. звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позов до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (далі - УВД ФССУ у Житомирській області) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 23.10.2017 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах УВД ФССУ у Житомирській області на підставі наказу від 19.10.2017 №330-к.

З 02.01.2018 ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку Житомирського відділення на підставі наказу від 29.12.2017 №646-к.

18.04.2023 ОСОБА_1 звільнена із зазначеної вище посади на підставі наказу УВД ФССУ у Житомирській області від 11.04.2023 № 02-68-к у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Представник позивача зазначав, що Пенсійний Фонд України є правонаступником Фонду соціального страхування України та його робочих органів (управлінь в областях), а тому відповідач повинен був звільнити позивачку у зв`язку з переведенням до Пенсійного Фонду України, а не скороченням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, а також те, що позивачці не було запропоновано жодної вакантної посади та у період дії воєнного стану передбачена спрощена процедура вступу на державну службу.

3. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнень, представник позивача просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ УВД ФССУ у Житомирській області від 11.04.2023 № 02-68-к про звільнення позивача 18.04.2023 з посади головного спеціаліста сектору матеріального забезпечення відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Житомирського відділення УВД ФССУ у Житомирській області;

поновити позивача на посаді головного спеціаліста сектору матеріального забезпечення відділу страхових виплат та матеріального забезпечення УВД ФССУ у Житомирській області або на іншій рівнозначній посаді;

стягнути з Пенсійного фонду України на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 19.04.2023 по дату ухвалення рішення по справі, виходячи із розрахунку середньоденної заробітної плати, яка становить 450 грн.

ІІ. РУХ СПРАВИ

4. 17.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/4565/23, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

5. 12.10.2023 протокольною ухвалою суду за клопотанням представника позивача замінено відповідача у справі з УВД ФССУ у Житомирській області на Пенсійний фонд України.

6. 21.02.2024 протокольною ухвалою суду за клопотанням представника позивача до розгляду справи залучено як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі також ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області).

7. 09.04.2024 ухвалою суду зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду Верховним Судом в касаційному порядку справи №712/4776/23.

8. 21.03.2025 ухвалою суду поновлено провадження у цій справі та призначено судове засідання 15.05.2025 для продовження розгляду справи, про що повідомлено учасників справи.

9. Позивачка у судове засідання 15.05.2025 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, який повернувся на адресу суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

10. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

11. Представник позивача - адвокат Кирилюк В.Л. у судове засідання 15.05.2025 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки про виклик до його електронного кабінету в ЄСІТС; яка була доставлена 08.05.2025; причини своєї неявки суду не повідомив, за правилами частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України вважається, що остання не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

12. Представник Пенсійного фонду України - Курганська Л.В. надіслала через електронний кабінет в ЄСІТС клопотання про закриття провадження у даній справі, яке обґрунтовувалося тим, що відповідно до позиції Верховного Суду справи за позовом колишніх працівників органів Фонду соціального страхування України про поновлення на роботі підсудні адміністративному суду незважаючи на те, що на час звільнення такі працівники не перебували на державній службі.

13. Представники відповідачів у судове засідання 15.05.2025 не прибули, повідомлялися про судове засідання у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

ІІІ. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

14. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

15. Абзацом першим частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

16. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

18. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

19. Із матеріалів справи вбачається, що позивач з 22.02.2022 обіймала посаду головного спеціаліста сектору матеріального забезпечення відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Житомирського відділення УВД ФССУ у Житомирській області (а.с.22 т.1).

20. 16.01.2023 Головою комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_2 на виконання п. 2 розділу VІІ Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», керуючись ч. 4 ст. 105 ЦК України, ст. 49-2 КЗпП та ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», видано наказ № 9-ОД «Про скорочення чисельності та штату працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України». Пунктом 1 вказаного наказу передбачено скоротити штат та усю чисельність працівників, визначених штатними розписами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві, з 18.04.2023 (а.с. 25 т. 1).

21. 24.01.2023 ОСОБА_1 було вручено попередження від 19.01.2023, згідно якого з 18.04.2023 посада, яку обіймає позивач, буде скорочена. Зазначено, що оскільки скороченню підлягає весь штат та чисельність працівників виконавчої дирекції ФСС України, інша робота у виконавчій дирекції ФСС України їй не пропонується (а.с. 30 т.1).

22. 11.04.2023 головою комісії з реорганізації УВД ФССУ у Житомирській області О.Барановським видано оскаржуваний наказ № 02-68-к про звільнення ОСОБА_1 з 18.04.2023 із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно з пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 24 т.1).

23. Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті спори, які віднесені до їх відання законом, тобто діяти в межах установленої компетенції.

24. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

25. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

26. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: 1) наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, 2) спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

27. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 638/14011/16-ц зазначено, що судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Це і компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, що виникають із індивідуальних, цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

28. Аналогічні правові позиції викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №127/18513/18, від 16.06.2020 у справі №756/3456/19.

29. У постанові від 09.12.2024 у справі № 712/4776/23 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зроблено висновок, що «внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України відбулося специфічне правонаступництво, за якого згідно з ухваленим Верховною Радою України Законом №2620-ІХ Фонд соціального страхування України як юридична особа приватного права припинився, однак його повноваження, що стосувалися чутливої для держави сфери загальнообов`язкового державного соціального страхування, набув Пенсійний фонд України як юридична особа публічного права та центральний орган виконавчої влади, що також був наділений функціями у сфері загальнообов`язкового державного страхування (пенсійне страхування).

Спори за вимогами, які спрямовані на поновлення працівників Фонду, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на роботі в органах Пенсійного фонду та стосуються прийняття на публічну службу, мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що на час звільнення таких працівників останні не перебували на державній службі та Пенсійний фонд України і його територіальні органи не здійснювали щодо них публічно-владних управлінських функцій».

30. Отже, ця справа спрямована на поновлення позивача ОСОБА_1 , звільненої внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на роботі в органах Пенсійного фонду та стосується прийняття на публічну службу, а тому має розглядатися за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

31. Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 19, 255, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Закрити провадження у цивільній справі № 296/4565/23 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогул.

2. Роз`яснити, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА