Справа № 350/1616/24
Провадження № 22-ц/4808/861/25
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Девляшевського В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря Кузнєцова В.В.

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Пулика М.В., присяжних Дяків І.Б. та Депутовича І.І. в селищі Рожнятові, повний текст якого складено 01 квітня 2025 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усиновлення дітей,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: постановити рішення, яким оголосити його усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; змінити по-батькові дітей, записати його батьком дітей в Книзі записів актів громадянського стану про народження, а попередні відомості про батька дітей з актового запису про народження вилучити.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 26.12.2023 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Разом з ними проживають діти його дружини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дітей в актовому записі про народження записаний ОСОБА_6 .

Рішенням Рожнятівського районного суду від 26.03.2024 ОСОБА_6 позбавлений батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В актовому записі про народження ОСОБА_5 ОСОБА_6 записаний батьком відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Заявник зазначив, що він та його дружина забезпечують стабільні та гармонійні умови для життя дітей, які ставляться до нього як до рідного батька і вважають його таким. Одружившись із ОСОБА_2 , він хоче створити міцну та щасливу сім`ю, тому бажає усиновити її дітей.

Фізично він здоровий, матеріально забезпечений. Також обізнаний про стан здоров`я дітей.

Просив задовольнити його заяву.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усиновлення дітей відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зазначає, що не відповідає дійсності позиція суду першої інстанції про те, що нібито рішення суду про визнання його усиновлювачем трьох неповнолітніх дітей необхідне йому для подальшого набуття права на відстрочку від призову на військову службу.

Стверджує, що у поданій ним заяві зазначив, що одружившись з ОСОБА_2 , хоче створити міцну та щасливу сім`ю, тому бажає усиновити її дітей. Вони обоє забезпечують стабільні та гармонійні умови для життя дітей, займаються їх вихованням. Діти ставляться до нього як до рідного батька і вважають його таким. Він одружений з ОСОБА_2 уже півтора року, і весь цей час діти називають його батьком, що підтвердила в судовому засіданні його дружина. Вказує, що важко пояснити дітям, що суд вирішив по-іншому.

На уточнююче запитання адвоката він у судовому засіданні чітко відповів, що незалежно від наявності в Україні військового стану, все одно звертався б до суду із заявою про усиновлення дітей, з якими разом проживає, яких любить, забезпечує та виховує.

Запевняє, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості з його боку в усиновленні немає. Його намір усиновити дітей відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства. Він є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дітей провадиться у їхніх найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Саме ці обставини є справжнім мотивом, на підставі яких він бажає їх усиновити.

Натомість суд не звернув увагу на те, що прийняття дітей у свою сім`ю на правах дочок та сина і забезпечення таким чином їм проживання у повній сім`ї, в атмосфері любові зі сторони обох батьків, завжди відповідатиме інтересам дітей.

Додатково зазначає, що донька дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку він бажає усиновити, є інвалідом з дитинства. Він обізнаний про стан здоров`я дитини, і бажає її усиновити, що беззаперечно відповідатиме інтересам дитини, є його свідомим та обдуманим кроком.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно та без будь-якої аргументації зазначив, що пояснення його дружини ОСОБА_2 у судовому засіданні судом не приймаються, оскільки вони не відповідають якнайкращим інтересам дітей. Вказує, що суд мав звернути увагу на те, що з моменту їхнього одруження, тобто з 26.12.2023, діти проживають разом з ними, вважають та називають його батьком, він опікується дітьми і про це в судовому засіданні давала пояснення його дружина. Вважати, що вказані пояснення не відповідають якнайкращим інтересам дітей, є грубою судовою помилкою, не відповідає принципу законності судового рішення та суперечить засадам моральності.

Також вважає помилковим твердження суду про те, що висновок про доцільність усиновлення дітей заявником має рекомендаційний характер, є поверхневим та однобічним, не достатньо обґрунтованим у призмі з`ясування якнайкращих інтересів дітей.

Орган опіки та піклування Калуської районної державної адміністрації надав висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей. Зазначений висновок складений компетентним органом в межах повноважень. Представник служби у справах дітей Калуської РДА в судовому засіданні повністю підтримала відомості, зазначені у вказаному висновку, пояснивши, що особисто приймала участь в обстеженні матеріально побутових умов проживання вказаної сім`ї, проводила бесіди з дітьми, їхньою мамою та заявником, стверджуючи, що подружжя створило всі необхідні умови для нормального життя та розвитку дітей, і твердо переконана, що усиновлення відповідає інтересам дітей, які будуть мати батька. Тому вважає, що суд першої інстанції мав прийти до переконання, що зазначений висновок є належним та допустимим доказом на підтвердження доводів заявника щодо відповідності усиновлення найкращим інтересам дітей.

Перешкод, визначених ст. 212 СК України для усиновлення ним дітей, не існує, він виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, має здібності особи, яка бажає усиновити дітей, може забезпечити стабільні та гармонійні умови для їх життя, тому є всі підстави для задоволення його заяви.

Також наголошує, що суд розглядає справи про усиновлення в порядку окремого провадження за участю заявника і заінтересованих осіб. Тому він є заявником, а не позивачем у цій справі, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про усиновлення дітей.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник - адвокат Родіков І.С. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області - Касіянчук Л.Г. щодо задоволення апеляційної скарги не заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, заінтересованої особи ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області - Касіянчук Л.Г., дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , матір`ю дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.12.2023 (а.с. 5, 19, 20, 21).

ОСОБА_2 надала письмову згоду, засвідчену та зареєстровану приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В.Л. 02.09.2024 за №1483, на усиновлення ОСОБА_1 її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Рожнятівського районного суду від 26.03.2024 батько дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6 позбавлений батьківських прав (а.с. 9-12).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05 вересня 2024 року №7 відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 22-23).

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд визнати його усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Змінити дітям по-батькові, залишивши без змін прізвище, ім`я, дату, місяць, рік та місце народження. Записати його батьком дітей, а попередні відомості про батька дітей з актового запису вилучити.

Згідно висновку №489/01-17/04 від 13.09.2024, складеного на підставі доданих до заяви документів, проведеної співбесіди із заявником та обстеження житлово-побутових умов дітей, орган опіки та піклування Калуської районної держадміністрації вважає, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , може бути усиновлювачем дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та усиновлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_1 є доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей (а.с. 31-33).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що бажання усиновити дітей, на переконання суду, свідчать про намагання позивача здобути статус, передбачений ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації. Пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні судом також не приймаються, оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 , беззаперечно зацікавлена у використані своїм чоловіком можливості отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а тому її пояснення не відповідають якнайкращим інтересам дітей. Висновок про доцільність усиновлення відповідність такого інтересам дітей має рекомендаційний характер є поверхневим та однобічним, не достатньо обґрунтованим у призмі з`ясування якнайкращих інтересів дітей. Відтак, наданих доказів недостатньо для обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 прагне в належний спосіб виконувати батьківські обов`язки по відношенню неповнолітніх дітей заінтересованої особи ОСОБА_2 , а усиновлення відповідає інтересам саме дітей.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком, з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту слід враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно змісту статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст. 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Кожна особа має право на проживання в сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.ст. 4-7 СК України).

Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства», усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки.

Питання щодо усиновлення врегульовані Главою 18 СК України «Усиновлення».

Так, статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (ст. 6 цього Кодексу).

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Визначення кола осіб, які можуть бути усиновлювачами, надано в статті 211 СК України. Зокрема, відповідно до її частини 1 усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.

Стаття 212 СК України визначає коло осіб, які не можуть бути усиновлювачами.

Згідно положень статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

У відповідності до частин третьої-п`ятої статті 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обовязок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі №204/586/20 (провадження №61-8871св21), від 15 квітня 2022 року у справі №343/1092/20 (провадження №61-7355св21).

У справі, що переглядається, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до вимог ст. 211 СК України може бути усиновлювачем, має переважне право на усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до норм ст. 213 СК України, оскільки діти виховуються в його родині, з їх матір`ю ОСОБА_2 заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі.

До заяви про усиновлення заявником надано медичний висновок про стан його здоров`я, де зазначено, що ОСОБА_1 здоровий, може бути усиновлювачем (а.с. 6).

Надано довідку про склад сім`ї та акт обстеження господарства, згідно яких ОСОБА_1 проживає разом з дружиною ОСОБА_8 та її дітьми (а.с. 25, 26).

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» заявник станом на 02.09.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 7).

Згідно копії посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 06.07.2023 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, п. 19 ст. 6 (а.с. 64).

Отже, перешкод, визначених статтею 212 СК України для усиновлення ОСОБА_1 дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 судом не встановлено і матеріали справи таких не містять.

Матеріалами справи підтверджується, що діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дітьми дружини заявника ОСОБА_8 , з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі, проживають з ним в одній в сім`ї.

ОСОБА_8 надала письмову нотаріально засвідчену та зареєстровану згоду на усиновлення ОСОБА_1 її дітей (а.с. 8).

Також письмові згоди на усиновлення надали діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28, 29).

Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не досягла віку для висловлення згоди на усиновлення, що підтверджується відповідною довідкою Служби у справах дітей Калуської РДА (а.с. 27).

Батько дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - Манолов позбавлений батьківських прав щодо них відповідно до рішення Ронятівського районного суду від 26.03.2024, яке набрало законної сили 26.04.2024. (а.с. 9-12). Матеріали вказаної справи витребовувалися апеляційним судом і були оглянуті в судовому засіданні.

Відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 05.09.2024 (а.с. 22-24).

За правилами статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Орган опіки та піклування Калуської районної державної адміністрації надав висновок від 13.09.2024 №489/01-17/04 «Про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дітей», згідно якого ОСОБА_1 може бути усиновлювачем дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , таке усиновлення є доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей (а.с. 31-33).

У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області - Касіянчук Л.Г. підтримала висновок від від 13.09.2024 №489/01-17/04 про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , зазначила, що усиновлення відповідає інтересам дітей.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

У відповідності до статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

За правилами статті 231 СК України усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін (частина перша статті 233 СК України).

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до статті 228 СК України особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним (частина 1). Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням (частина 2). Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу (частина 3). Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом (частина 4).

З огляду на вказані норми права та матеріали справи, які свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 має бажання усиновити дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою надання їм батьківської любові та домашнього затишку, бажає і має можливість займатися їх вихованням, здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя, є дієздатним, має добрий стан здоров`я, здатний створити для дітей належний матеріально-побутовий рівень проживання, може бути усиновлювачем та повністю прийняв на себе обов`язки по вихованню, піклуванню за вказаними дітьми, створив усі необхідні умови для їхнього нормального фізичного, духовного і морального розвитку, проживає однією сім`єю разом з матір`ю дітей, з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі, умови їх проживання забезпечені на належному рівні, та урахувавши думку дітей, які бажають усиновлення та вважають ОСОБА_1 своїм батьком, непроживання біологічного батька з дітьми і позбавлення його батьківських прав, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про усиновлення дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таке усиновлення є соціально правильним, його метою є створення дітям стабільних та гармонійних умов життя, що відповідає власним інтересам дітей мати повноцінну сім`ю.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог закону усиновителі насамперед мають забезпечити дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Такі умови родина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 має, а протилежного не встановлено.

За встановлених у справі обставин, інший по суті висновок буде суперечити інтересам малолітніх дітей на належну батьківську турботу та виховання, стабільні та гармонійні умови життя.

Колегія суддів також вважає, що обставини, на які посилається заявник, свідчать не про формальне чи штучне створення сімейних відносин, а про реально сформовані та стабільні родинні зв`язки, що підтверджується тривалим спільним проживанням, виконанням заявником батьківських обов`язків, емоційною прихильністю дітей до нього, а також участі дітей у висловленні своєї волі.

Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Апеляційний суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, є особою, яка відповідно до ч. 1 ст. 211 СК України може бути усиновлювачем, висновком Органу опіки та піклування Калуської РДА рекомендований бути усиновлювачем, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дітей, діти бажають бути усиновленими, тому є всі підстави для задоволення заяви, із зміною по-батькові дітей та внесенням відповідних змін до актового запису про їх народження, оскільки заявник виявив таке бажання зміни по-батькові і бажання бути записаним у Книзі реєстрації народжень батьком дітей.

Що ж стосується висновку суду першої інстанції про те, що усиновлення здійснюється насамперед у власних інтересах заявника з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, то такий не заслуговує на увагу і є необґрунтованим, оскільки під час розгляду справи встановлено, що усиновлення здійснюється в найкращих інтересах дітей та забезпечить дітям стабільні та гармонійні сімейні умови, що відповідає принципу пріоритету інтересів дитини.

Доказів, які б доводили, що усиновлення здійснюється у власних інтересах заявника ОСОБА_1 матеріали справи не містять, і судом таких не знайдено.

У цьому контексті, на думку суду, навіть наявність у заявника трьох неповнолітніх дітей, яка відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» може слугувати підставою для відстрочки, не є визначальною чи єдиною метою усиновлення, а лише супутньою обставиною в межах уже існуючих сімейних відносин. Таким чином, ризику зловживання правом на усиновлення в цілях ухилення від мобілізації виявлено не було, а дії заявника вбачаються послідовними, щирими та такими, що спрямовані на забезпечення найкращих інтересів дітей, відповідно до ст. 224 СК України та Конвенції про права дитини.

З урахуванням викладеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року - до скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про усиновлення дітей.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усиновлення дітей задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , усиновлювачем дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

По-батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити на « ОСОБА_9 ».

По-батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінити на « ОСОБА_10 ».

По-батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінити на « ОСОБА_9 ».

Прізвища, імена та дати народження дітей залишити без змін.

Внести відповідні зміни в частині відомостей про батька до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , №31 від 15 жовтня 2015 року, здійсненого Виконавчим комітетом Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записати батьком.

Внести відповідні зміни в частині відомостей про батька до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , №30 від 16 грудня 2016 року, здійсненого Виконавчим комітетом Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , записати батьком.

Внести відповідні зміни в частині відомостей про батька до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , №229 від 26 травня 2021 року, здійсненого Рожнятівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , записати батьком.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: В.А. Девляшевський

В.М. Луганська

Повний текст постанови складено 28 липня 2025 року.