У Х В А Л А

(Про залишення заяви без руху)

Справа №348/1442/25

30 липня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 10.06.2025 звернулись ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

28.07.2025 року до суду з зустрічним позовом звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Відповідно до ст..194 ЦПК зустрічна позовна заява подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Вивчивши поданий зустрічний позов та долучені до нього документи, прихожу до висновку, що поданий зустрічний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог статей 175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), а саме:

В порушення вимог ч.5 ст.175 ЦПК України у позові не вказаний виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги підтвердження щодо прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причини не звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину) за законом.

Так, відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність, однак позивачі звернулись із позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку.

В обґрунтування свого позову, позивачі не зазначили які саме їх права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені відповідачами, якими діями їх порушено, та чому вирішення цього спору є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст.4 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом свої прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

У зустрічній позовній заяві зазначено, що позивачі мають право на спадкове майно, та просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за правом представлення, однак діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність, відповідно до якого спадкоємці повинні для оформлення спадкових прав звернутись до нотаріуса, а у разі неможливості такого оформлення звернутись до суду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Позивачі не зазначають у позові докази звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або докази спільного проживання із спадкодавцем, відповідно до ст.1268 ЦК України.

Доказами зазначеного звернення є: письмова заява позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини (видачу свідоцтва про право на спадщину), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивачів до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивачів.

Оскільки, законодавством України передбачений порядок отримання нерухомого майна у власність в порядку спадкування за законом, а у позивачів існують усі умови для реалізації цього права, а тому вважаю, що позивач повинен (зобов`язаний відповідно до ст.1297 ЦК України) письмово звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (про отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухомість).

Враховуючи викладене, вважаю, що підставою для звернення до суду є письмова відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину із зазначенням причин відмови вчинення нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивачам необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати письмову відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Звернення до нотаріуса також необхідне для з`ясування факту відкриття спадщини та її прийняття після смерті спадкодавця, а також для визначення кола спадкоємців.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку необхідного для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Зустрічну позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачам в строк протягом 7 (семі) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху привести заяву у відповідність з вимогами ст.ст. 175,177 ЦПК України шляхом усунення вищевказаних недоліків, уточнення позовної заяви.

3.Роз`яснити, якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивачі не усунуть недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

4.Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Солодовніков Р.С.