Справа № 692/781/25
Провадження № 2/692/495/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та індексу інфляції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та індексу інфляції, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.05.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 250 000,00грн. під 20 відсотків річних та відповідач зобов`язалась повернути зазначені кошти до 10 серпня 2018 року. Відповідач у строки обумовлені договором, позику не повернула і позивач звернувся за захистом до суду. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29.09.2021 у справі № 692/785/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 341 151 грн. 36 коп., з яких сума основного боргу в розмірі 250000 грн., 13150 грн. 68 коп., що складає 20 відсотків за період з 07.05.2018 по 10.08.2018, а також починаючи з 11.08.2018 по 24.07.2021 інфляційні нарахування (індекс інфляції), що складають відповідно до розрахунку 55 850 грн. та починаючи з 11.08.2018 по 24.07.2021 три проценти річних, що відповідно до розрахунку складає 22150 грн. 68 коп.

Позивачем було отримано виконавчий лист та предявлено до виконання. Відповідачка зазначене рішення суду не виконує, у зв`язку з чим, позивач вважає, що наявні підстави для покладення на неї передбаченої статтею 625 ЦК України відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Вказує, що розмір заборгованості за період з 25.07.2021 по 16.06.2025 складає: 3 відсотків річних у сумі 29 219 грн. 18 коп. та індекс інфляції у сумі 156 507,54 грн., а всього: 185 726,72 грн.

Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість у загальному розмірі 185726,72 грн., понесені витрати за правничу допомогу у сумі 15 000,00грн. та судовий збір.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 01.07.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлялась належним чином, заяв та клопотань не надсилала.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згдно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29.09.2021 по справі № 692/785/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 341151, 36грн., з яких: 250000,00 грн. сума основного боргу, 13150,00 грн. - відсотки за користування грошовими коштами, 55850,00 грн. - інфляційні втрати, 22150,00 грн. - 3% річних від простроченої суми. Вказане рішення набрало законної сили 01.11.2021. Рішенням встановлено, що 07.05.2018 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, згідно якого відповідач позичила у позивача грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. під 20% річних, які зобов`язалась повернути до 10.08.2018. Інфляційні нарахування та 3% річних стягнуто за період з 11.08.2018 по 24.07.2021.

Відтак обставина наявності договірних відносин щодо договору позики між сторонами, що спричинило виникнення заборгованості відповідача доказуванню не підлягає в силу ч.4 ст.82 ЦПК України.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 25.07.2021 по 16.06.2025 та вказує, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу, 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та надає розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість: 250000,00грн., період розрахунку 3% річних: з 25.07.2021 по 16.06.2025, кількість днів: 1423, процентна ставка: 3%, загальна сума процентів: 29219,18 грн. Період розрахунку індексу інфляції: з серпня 2021 по травень 2025, сума збитків від інфляції за вказаний період: 156507,54 грн.

Суд зазначає, що згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває.

Таким чином, стягнення 3% річних та інфляційні втрати у цій справі можливе у межах строку, не охопленого рішення Драбівського районного суду від 29.09.2021 по справі № 692/785/21 та до початку воєнного стану, тобто з 25.07.2021 і до 24.02.2022.

Тому суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком та наводить власний розрахунок.

Щодо 3% річних: сума боргу: 250000,00 грн., період стягнення: з 25.07.2021 по 23.02.2022, кількість днів у розрахунковому періоді: 214, процентна ставка: 3% річних, проценти всього: 4397,26 грн.

Щодо інфляційних втрат: сума боргу: 250000,00 грн., період стягнення: серпень 2021-лютий 2022, індекс інфляції за весь період = (99.8 : 100) x (101.2 : 100) x (100.9 : 100) x (100.8 : 100) x (100.6 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) =1.063565. Інфляційне збільшення = 250000 x 1.063565 - 250000 =15 891,25 грн.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволення на суму 20 288,42 грн., що включає в себе 3% річних у розмірі 4397,26 грн. та 15891,25 грн. інфляційних втрат.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено частково то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 162,30 грн.

Стороною позивача заявлено до відшкодування 15000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 46 від 16.06.2025 про наданння правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Манзар Тетяною Володимирівною, предметом якого є надання правової допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п 4.2 розділу 4 Договору «Гонорар адвоката» гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Згідно Додатку № 2 до Договору про надання правової допомоги № 46 від 16.06.2025- Додаткового договору від 19.06.2025, адвокат та клієнт дійшли згоди, що оплата послуг адвоката за надання правничої допомоги в суді першої інстанції а саме: підготовка позовної заяви, відповідь на відзив, заяв, клопотань та представлення інтересів клієнта в судових засіданнях в Драбівському районному суді Черкаської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та індексу інфляції є фіксованою за надані юридичні послуги по договору про надання правової допомоги № 46 від 16.06.2025, складає 15000,00 грн. та сплачується клієнтом у момент підписання даного договору.

Згідно Акту № 46/1 від 19.06.2025 прийому наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 46 від 16.06.2025 сторони погодили що гонорар адвоката є фіксованим та становить 15000,00 грн.

Згідно копії квитанції № 46/1 від 19.06.2025 ОСОБА_1 сплатив адвокату Манзар Тетяні Володимирівні за надання юридичних послуг 15000,00грн.

Таким чином витрати позивача на правову допомогу у сумі 15000,00 грн. є підтвердженими.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2730,95 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України та ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 3 відсотки річних у сумі 4397,26 грн., індекс інфляції у сумі 15 891,25 грн., а всього: 20288,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 162,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2730,95 грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Л.О. Левченко