РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Савицького В.В.

представника позивача Мороз А.І.,

представника відповідача Кондратюк С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Мороз Анжели Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

встановив:

Адвокат Мороз Анжела Іванівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 як чоловік та дружина. В обґрунтування позову Позивач покликається на фактичні сімейні відносини, що склалися із ОСОБА_4 з початку 2013 року і які тривали до часу її смерті. В доведення обставин сімейних відносин наводить народження спільної дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що впродовж 10 років спільного проживання без реєстрації шлюбу Позивач із ОСОБА_4 піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу, між ними були добрі сімейні стосунки, взаєморозуміння та взаємоповага. Питання про реєстрацію шлюбу у них не виникало, але вони з ОСОБА_4 фактично виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, проводили спільні витрати та придбавали майно в інтересах сім`ї, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. Своїх відносин вони не приховували перед третіми особами. Сім`ю складали Позивач із ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про те, що вони спільно проживають однією сім`єю знали їх оточення, сусіди, колеги, друзі. В додатковий доказ обставин викладених у позові представник Позивача просить викликати для допиту свідків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

03.07.2025 року представник відповідача Херсонської міської ради подав відзив на позовну заяву та просив в позові відмовити. В довід своєї позиції наводить на тому, що позивачем не надано доказу наявності спору або порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу, при зверненні з позовною заявою не надано жодних доказів проживання з померлою однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та доказів відсутності зареєстрованого шлюбу.

08.07.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У відповіді на відзив Позивачем наведено на тому, що в листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період з 2013 року до дня її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі №766/18869/24. Представник заінтересованої особи - Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення згідно яких заяву не визнав через її недоведеність доказами. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2025 року по справі №766/18869/24 вирішено заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Херсонського міського округу Нікодон Олексій Олександрович, Херсонська міська рада, Служба у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду. Ухвала мотивована ч.4 ст.315 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у позові, додатково зазначила, що підставою звернення із позовом є необхідність доведення фактичних сімейних відносин, які не обов`язково пов`язанні із вступом у спадок. Реалізація прав позивача, що пов`язується із встановленням факту проживання як чоловіка і дружини в певний період потребується для захисту майнових прав в майбутньому, зокрема на майно набуте подружжям, а також інших особистих прав пов`язаних із дітьми померлої, якими зараз він опікується.

Представник відповідача Херсонської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що Херсонська міська рада не є належним відповідачем у справі, право позивача не порушено оскільки прав на спадок після смерті ОСОБА_4 , позивач не набув, права на звернення із позовом у позивача відсутні.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок, реєстраційний номер майна: 15010339, за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 що видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 16.07.2014 року ОСОБА_2 народжена ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько дитини ОСОБА_1 , матір дитини ОСОБА_4 , про що 16 липня 2014 року складено відповідний актовий запис №636.

З свідоцтва про народження від 21 червня 2019 року, котре видано Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, слідує, що ОСОБА_3 народжений ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком якого є ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_4 .

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , датою народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження м. Херсон, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 40 років, місце смерті російська федерація, Краснодарський край, Анапський район, місто Анапа.

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 14 червня 2014 року підтверджується що шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №228 від 11.08.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.

З рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2011 року по справі №2-516/11 встановлюється, що шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , розірвано.

Довідкою від 11 липня 2025 року №2020/25.9-20 виданою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтверджується, що з 01 січня 2023 року і до 08 червня 2023 року, тобто в період заявлений Позивачем як період спільного проживання, актових записів про шлюб та про розірвання шлюбу відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не складалось.

Листом від 11 червня 2024 року вих. 276/02-14 Приватним нотаріусом Нікодон Олексієм Олександровичем на усне звернення ОСОБА_1 , повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було подано документів підтверджуючих факт родинних та інших відносин з померлою, рекомендовано звернутись до суду.

До матеріалів справи додано копію договору про підключення абоненту, що датований 17.11.2017 року з якого слідує, що ОСОБА_1 замовив послуги у постачальника електронних комунікаційних мереж та послуг за адресою підключення: АДРЕСА_1 .

Судом оглянуто світлини з роздруківок безкоштовного додатку Viber стосовно спілкування, що датоване періодом з квітня по червень 2023 року, з яких є можливість встановити обмін повідомленнями між Позивачем та ОСОБА_4 з приводу спільного вирішення питань витрат і побуту.

Допитана в судовому засіданні у порядку статті 234 ЦПК України як свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , підтвердила обставини викладені в позовній заяві навівши на тому, що до 2016 року була сусідкою ОСОБА_4 , після 2016 року підтримувала з неї дружні стосунки, бувала вдома. Пояснила, що з 2012 року знайома із ОСОБА_4 , а після заселення в будинок по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , познайомилась також із ним. ОСОБА_4 почала проживати із Позивачем однією сім`єю, як дружина та чоловік за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовно за рік до народження їх спільної дитини. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Вказала, що всі свята проводили разом в колі рідних та друзів. Після 2016 року свідок подовжувала постійно спілкуватися з сім`єю, яку складали Позивач, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Матеріальним становищем сім`ї опікувався Позивач, сімейним побутом ОСОБА_4 . Сім`я була дружня, підтримували один одного, в тому числі під час останніх років на протязі яких ОСОБА_4 із дітьми вимушено виїхала та територію російської федерації під час окупації Херсонської області, де померла. Зв`язок сім`я ніколи не втрачала, підтримували один одного постійно.

Згідно з частин першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зазначає, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Згідно статей 3, 21 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року № 757/8786/15-ц.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.

Суд знаходить належні підтвердження для висновків про те, що в період з 2013 року по 08 червня 2023 року між Позивачем та ОСОБА_4 склались відносини притаманні чоловіку та дружині.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Всі вищеперераховані обставини знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд критично відноситься до доводів представника Відповідача, як на підставу заперечення позовних вимог, стосовно відсутності прав на звернення у позивача через не набуття прав на спадок. Суд звертає увагу на статтю 74 Сімейного кодексу України у відповідності до якої, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Таким чином, при застосуванні статті 74 СК України необхідно виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Констатуючі викладене, встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та дружина, потребуватиметься для відповідної сторони відносин в багатьох аспектах, які можуть і не пов`язуватись із оформленням прав на спадок.

Поміж тим, процесуальний закон не передбачає іншого способу захисту для встановлення факту проживання однією сім`єю, окрім як в судовому порядку.

Таким чином, позивачем доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , має для нього юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач спільно проживав з померлою з 2013 року до смерті останньої, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4 СК України ст.ст. 1216, 1217, 1261-1265 ЦК України ст.ст. 4,10,12, 19,81,133,141,223,247,259,263-265,273,352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву адвоката Мороз Анжели Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний текст рішення складено 17 липня 2025 року.