Справа № 276/1903/21
Провадження по справі 2-п/276/9/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Бобра Д.О.,

при секретарі судового засідання Свиридок А.В.,

представника відповідача Павлишина Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.07.2022 позовну заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Страхова компанія «Країна» завдані збитки в розмірі 237771,7 грн та судовий збір у розмірі 3566,58 грн.

Додатковим рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.12.2022 року стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції в сумі 2481,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, судові повістки не отримував, оскільки з 2004 року проживає разом із сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , а також з 04.03.2022 перебуває на військовій службі, у зв`язку з чим не був обізнаний про розгляд даної справи та прийняте у справі рішення. Крім того відповідач зазначає, що позивач не надав до суду доказів виплати страхувальнику ОСОБА_2 страхового відшкодування чи доказів перерахування такого відшкодування на користь ТОВ «Віннер ПЦКА» за проведені ремонтні роботи. Також відповідач вказує, що позивач АТ «Страхова компанія «Країна» пропустив строки позовної давності для звернення з вимогами до ОСОБА_1 , оскільки платіжні доручення про виплату страхового відшкодування не пізніше травня 2018 року, а позов до суду подано лише 12.11.2021, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову однак відповідач був позбавлений можливості подати заяву про застосування строку позовної давності.

Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 08.07.2025 відповідачу поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 04.07.2022, розгляд заяви призначено на 13 год. 40 хв. 28.07.2025 року.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду свого представника у судове засідання не направив, заяв та клопотань до суду не подавав.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підтримав, з підстав зазначених у заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку чи спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції»(Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania),06 червня 2002 року).

Крім того, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач не отримував судових повісток про проведення судових засідань 02.06.2022, 04.07.2022, з наданого відповідачем Акту про проживання особи без реєстрації від 16.06.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з червня 2004 року безперервно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак не був повідомлений про час та місце судового розгляду.

Крім того доводи, викладені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, є істотними для правильного вирішення справи, зокрема, заява про застосування строку позовної давності може бути вирішена лише під час розгляду справи по суті.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)).

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що наявні підстави для скасування заочного рішення суду та додаткового рішення суду. Справу слід розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.07.2022 року та додаткове рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.12.2022 року по цивільній справі № 276/1903/21 за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу скасувати.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання на 11 год. 45 хв. 20 серпня 2025 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язана надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву (у разі його надіслання відповідачем) для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч. 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив (у разі його надіслання позивачем) для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.07.2025

Суддя Д.О. Бобер