П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Миколаїв

справа №480/1331/16-ц

провадження №22-ц/812/994/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Войнарівського М. М. у приміщенні суду у м. Миколаєві, за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго») подало до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 збитків у сумі 10 493,78 грн та судового збору у сумі 1378 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «Миколаївобленерго» вказувало, що

відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

05 січня 2016 року представниками АТ «Миколаївобленерго» при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 (далі ПКЕЕН), було встановлено порушення Правил, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою без приладу обліку з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку. За вказаним порушенням було складено акт про порушення ПКЕЕН №М5805, який 26.01.2016 року був розглянутий комісією. Позивач зазначав, що комісією прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачкою ПКЕЕН, обсяг недооблікованої електричної енергії, що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача, становив 10 493,78 грн. Розрахунок проведено за період з 05.07.2015 по 05.01.2016.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача, вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 10 493,78 грн, а також судові витрати.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що 05.06.2016 р. представниками позивача було складено Акт №М5805 про порушення ПКЕЕН за її відсутності. Вона не є власником будинку, не проживала у ньому на момент складання акту, а тільки була зареєстрована, не порушувала ПКЕЕН, а тому не має відповідати за поданим позовом. У будинку АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 , матері якого належав будинок, який помер у 2019 році.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2025 року позов АТ «Миколаївобленерго» задоволено.

З ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» стягнуто вартість необлікованої електричної енергії у сумі 10 493,78 грн та судовий збір у сумі 1378 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними доказами доведено позовні вимоги, а тому саме відповідач, яка уклала з позивачем договір на користування електричною енергією за вищенаведеною адресою, має компенсувати позивачу вартість необлікованої електричної енергії у сумі 10 493,78 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно оцінив надані сторонами докази.

Фактичні обставини справи

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Згідно з довідками виконкому Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 13.10.2020 та старости Безводненського старостинського округу Миколаївського районного суду Миколаївської області №19 від 19.01.2021 ОСОБА_2 була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 до 12 грудня 2019 року. З 2009 року на території сільської ради не проживала. За цією ж адресою були зареєстровані та проживали з 2005 року: співмешканець ОСОБА_3 , 1964 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_4 , 1991 р.н.; син ОСОБА_5 , 1993 р.н.; дочка ОСОБА_6 , 2001 р.н. (знята з реєстраційного обліку 24.12.2020); дочка ОСОБА_7 , 2011 р.н. (знята з реєстраційного обліку 12.12.2019).

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_8 ОСОБА_2 з початку 2008 р. до 2017 р. проживала по АДРЕСА_2 .

За адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 АТ «Миколаївобленерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 15 квітня 2010 року укладено договір про користування електричною енергією.

Під час розгляду справи судом першої інстанції призначалася судово-почеркознавча експертиза з приводу виконання підпису на договорі ОСОБА_2 , однак, вона не була проведена, внаслідок ненадання відповідачкою вільних зразків підпису та почерку.

Згідно з інформацією з особового рахунку відповідача будинок АДРЕСА_1 був відключений від електропостачання 23 червня 2015 року у зв`язку з самовільним підключенням після відключення поза прибором обліку. За вказаною адресою до спірного випадку одинадцять разів складалися акти про порушення ПКЕЕН.

05 січня 2016 року трьома представниками АТ «Миколаївобленерго» проведено перевірку дотримання споживачем за зазначеною адресою правил користування електричною енергією.

За результатами проведення перевірки представниками позивача виявлено порушення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою без приладу обліку з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку.

За вказаною подією за участі ОСОБА_3 , який перебував у будинку, складено акт №М 5805 про порушення ПКЕЕН.

Факт самовільного підключення електроустановок підтверджений фотознімками та схемою електропостачання споживача, пояснювальною запискою представників постачальника електричної енергії.

На підставі цього акту було здійснено розрахунок вартості електричної енергії, спожитої поза межами засобу обліку, за період з 05 липня 2015 року до 05 січня 2016 року із розрахунку 50,69 кВт.год на добу, з загальним споживанням 9327 кВт.год. Вартість необлікованої спожитої електроенергії склала 10 493,78 грн.

26 січня 2016 року вказаний акт було розглянуто комісією АТ «Миколаївобленерго» без присутності споживача. Комісія визначила ОСОБА_2 причетною до порушення ПКЕЕН та нарахувала вартість необлікованої електричної енергії за півроку у сумі 10 493,78 грн.

Згідно з свідоцтвом про шлюб від 12.07.2019 ОСОБА_9 12 липня 2019 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_11 .

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина перша статті 714 ЦК України передбачає, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 6, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, об`єктом споживача може виступати житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування; самовільне підключення споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

У разі остаточного припинення користування електричною енергією споживач не пізніше ніж за 7 днів повинен повідомити про це енергопостачальника та розрахуватися за спожиту електричну енергію, подати енергопостачальнику заяву про розірвання договору. Енергопостачальник припиняє подачу електричної енергії на об`єкт споживача та вживає заходів для запобігання розкраданню чи пошкодженню приладів обліку, використанню електричної енергії без обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Пункти 1.2, 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, регламентують, що методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку (підпункт 5).

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АТ «Миколаївобленерго» у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними доказами доведено позовні вимоги, а тому саме відповідач, яка уклала з позивачем договір на користування електричною енергією за вищенаведеною адресою, має компенсувати позивачу вартість необлікованої електричної енергії у сумі 10 493,78 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для задоволення позову АТ «Миколаївобленерго», оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені докази свідчать, що відповідачка станом на день складення акта про порушення ПКЕЕН №М 5805 від 05.01.2016 була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 та на неї був оформлений особовий рахунок у АТ «Миколаївобленерго». Вона, як то передбачено у пункті 6 ПКЕЕН, не повідомляла постачальника електроенергії про припинення користування електричною енергією.

За такого колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 вартості недооблікованої електричної енергії у сумі 10 493,78 грн, яка нарахована у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Посилання відповідачки на те, що вона не є власницею будинку, не проживала у ньому з 2009 року, а була тільки зареєстрована до 2019 року, правильних висновків суду не спростовують. Правила користування електричною енергією для населення розповсюджуються і на користувачів нерухомого майна, які відкрили особовий рахунок у енергопостачальника, були зареєстровані у приміщенні, куди подавалася електрична енергія. Непроживання у вказаному вище будинку, за відсутності повідомлення постачальника електроенергії про припинення користування електричною енергією, не впливає на обов`язок користувача особового рахунку дотримуватися ПКЕЕН.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Щодо судових витрат

Закон України «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду заяв справляється судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Матеріали справи свідчать, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 мала сплатити до Державного бюджету України 1515,80 грн судового збору.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідачці було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, то вона має сплатити до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1515,80 грн.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2025 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1515,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повна постанова складена 18 липня 2025 року.