21.07.2025 Справа № 363/3136/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Шевченка Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович; приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,

встановив:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Глушко З.В. звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 5853 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у розмірі 30 000,00грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 5853 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 17.01.2021 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису. Приватним нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості, кредитний договір, який був наданий нотаріусу. Таким чином, виконавчий напис №5853 є безпідставним, незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з порушенням порядку вчинення та статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

12.06.2025 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

Представник відповідача ТОВ «ФК «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Цигулдьський О.В. звернувся до суду зустрічною позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № 0730-2296 від 21.06.2021 року у розмірі 30 630,00грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.07.2025 року у прийнятті зустрічної позовної заяви представника ТОВ «ФК «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Цигульського О.В. відмовлено.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, до суду подавши до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

17.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., винесено виконавчий напис № 5853, на підставі якого, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 0730-2296 від 21.06.2021 року, загальна сума заборгованості складає 30 00,00грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2022 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О., відкрито виконавче провадження № 68653469 про примусове виконання виконавчого напису № 5853 виданого 17.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за період з 07.07.2021 року по 15.12.2021 року, загальна сума заборгованості 30 000,00грн.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (чистина 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зазначила, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Згідно із пунктом 1 Переліку № 1172, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 року у справі № 564/3048/20 (провадження № 61-15087св21) дійшов висновку про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив процедуру його вчинення, а також не переконався щодо існування безспірної заборгованості, чим порушив норми ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки, у суму заборгованості входить тіло кредиту та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. не надано доказів на спростування доводів позивача, щодо існування у ОСОБА_1 безспірної заборгованості за кредитним договором № 0730-2296 від 21.06.2021 року.

За таких обставин та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки виконавчий напис вчинено з порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, згідно із положенням статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України вбачається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

12.05.2025 року між адвокатом Глушко З.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання професійної правничої допомоги, згідно якого, предметом надання правової допомоги є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 17.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 5853.

Як вбачається з розрахунку суми судових витрат за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, винагорода за консультацію, ознайомлення з документами узгодження правової позиції 1 500грн., збирання доказів для подачі до суду 1 500грн., складання та подача до суду позовної заяви 12 000грн.

Згідно до копії акту виконаних робіт відповідно договору про надання професійної правничої допомоги адвоката від 12.05.2025 року від 07.06.2025 року сторонами а саме, адвокатом Глушко З.В. та ОСОБА_1 узгодили оплату праці адвоката на суму 12 000грн.

Крім того, згідно до копії квитанції № 250607-1 від 07.06.2025 року ОСОБА_1 оплатила 12 000,00 грн. за договором про надання професійної правничої допомоги від 12.05.2025 року, щодо правової допомоги визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 17.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 5853 та стягнення безпідставно набутих коштів.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Такі висновки неодноразово висловлені Верховним Судом, а саме, у постановах від 20.05.2020 у справі № 240/3888/19 та від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18.

За встановлених обставин, суд виходить з того, що предмет спору у цій справі не є складним, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 4 000грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору.

Керуючись статтями 50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича № 5853 від 17.01.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Укр Кредит Фінанс» за Кредитним договором № 0730-2296 від 21.06.2021 року.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 30 630,00 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу в у розмірі 4 000,00 грн. та витраті по сплаті судового збору у розмірі 1 937,92 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс, 407).

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (02068, м. Київ, просп. Петра Григоренка, 15);

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, «Карат» промисловий майданчик (Бізнес Центр «Карат»), буд. 5-А, офіс 507);

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 40-у, прим. № 502, каб. № 1).

Суддя О.Д. Рудюк