справа № 619/8354/24
провадження № 2/619/193/25
Рішення

Іменем України

21 липня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/8354/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

представник позивача: Зуб І.Г.

представниця відповідачки: Андрущенко Д.С. (у режимі відеоконференції)

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «Газорозподільні мережі України» 15.10.2024 звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 347961,24 грн заборгованості за донарахований об`єм природного газу. У обґрунтування позову зазначено, що відповідачі мають статус споживачів за адресою: АДРЕСА_1 . Їм надаються послуги з розподілу природного газу та відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 газопостачання не було припинено, оплати продовжували надходити, що свідчить про фактичне приєднання споживача о умов договору розподілу природного газу (акцептування договору). 15.04.2024 за вказаною адресою було проведено контрольний огляд стану газоспоживаючих приладів та виявлено несанкціонований газопровід Ду20, виконаний шляхом прихованих заходів (у стіні житлового будинку) в обхід лічильника газу для здійснення несанкціонованого відбору природного газу, який здійснювався для побутових потреб, що підпадає під ознаки порушення, передбаченого підпунктом 1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, про що зафіксовано а Акті №001725 від 15.04.2024. За результатом засідання комісії 21.05.2024 проведено донарахування об`ємів необлікованого природного газу в обсязі 46895,05 куб.м за період з 17.01.2024 по 15.04.2024, вартість складає 347961,24 грн. Водночас, споживачем послуг виступає ОСОБА_1 , а житловий будинок за зазначеною адресою належить ОСОБА_2 , отже вони несуть солідарну відповідальність за завдану шкоду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 16.10.2024 було направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідачки та 05.11.2024 отримано відповідь.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2024, яке було відкладено на 05.02.2025 за клопотанням представниці відповідачки.

Відповідно до ухвали суду від 05.02.2025 закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 17.03.2025 та розгляд справи відкладався на 28.04.2025, 10.06.2025 у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів, на 09.07.2025 у зв`язку з залученням співвідповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представниця відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Андрущенко Д.С. у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначивши, що ОСОБА_1 не є власницею будинку, а є орендарем частини будинку, тому ніякої відповідальності нести не може.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать відомості відстеження Укрпошти.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в цілому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2013, про що свідчать відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 200).

За відомостями Солоницівської селищної ради у зазначеному житловому будинку зареєстрована ОСОБА_1 , яка являється споживачем ТОВ «Газорозподільні мережі України», має особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 40).

15 квітня 2024 року представниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності споживача ОСОБА_1 , складено акт №001725 про порушення, яким виявлено несанкціонований газопровід Ду 20, виконаний шляхом прихованих заходів (у стіні житлового будинку) у обхід лічильника газу для здійснення несанкціонованого відбору природного газу, який здійснювався для побутових потреб, чим порушено п. 1.1. Глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ (а.с. 18).

15 квітня 2024 представниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою: с-ще Солоницівка, вул. Визволителів, 43 у присутності споживача ОСОБА_1 складено акт про демонтаж побутового лічильника RS/2001-2, G-4 та адресу відключено від газопостачання внаслідок несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ, а також порушення споживачем правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації,про що складено акт (а.с. 17, 19).

21 травня 2024 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Дергачівського управління експлуатації газового господарства Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі», на якому акт про порушення №001725 від 15.04.2024 визнано таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задоволено; відповідно до вимог Кодексу проведено донарахування об`ємів необлікованого природного газу в обсязі 46895,05 куб.м за період з 17.01.2024 по 15.04.2024за цінами закупівлі природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України», які діяли у зазначений період. Вартість донарахованих об`ємів складає 347961,24 грн, про що свідчить акт-розрахунок (а.с. 24-26).

З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав на адресу ОСОБА_1 лист вимогу щодо сплати вартості донарахованих об`ємів від 21.05.2024 та рахунок на оплату, однак вартість сплачена не була (а.с. 28, 29).

Правовідносини між позивачем та відповідачами регулюються договором розподілу природного газу, типова форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015р. №2498 (далі - Договір розподілу), а також Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних (систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, далі - Кодекс ГРМ.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Кодекс газорозподільних систем визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення: 1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; 2) комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; 3) доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); 4) доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); 5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу.

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до пункту 1.1 розділу 2 глави XI Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

За змістом пункту 4 розділу 1 глави І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Як зазначено у Кодексі ГРМ, самовільне під`єднання - це під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньо будинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням встановленої законодавством процедури.

У Кодексі ГРМ, термін «несанкціонований газопровід» визначений як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Обов`язковою ознакою несанкціонованого газопроводу є те, що споживання природного газу через самовільно під`єднаний газопровід необліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №215/4940/18 (провадження № 61-2754св21).

За визначенням термінів, які містяться у Кодексу ГРС, приховані заходи несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Так, у акті №001725 від 15.04.2024 відображено про те, що виявлений несанкціонований газопровід Ду 20необліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу), оскільки виконаний у обхід лічильника газу для здійснення несанкціонованого відбору природного газу, який здійснювався для побутових потреб та виконаний шляхом прихованих заходів у стіні житлового будинку, який було підписано споживачем ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, застережень чи незгоди з виявленим порушенням під час огляду та факт споживання природного газу поза вузлом комерційного обліку (лічильником газу) через несанкціонований газопровід не спростувала.

На підтвердження факту, що самовільно під`єднаний газопровід здійснено в обхід газового лічильника, позивачем надано Схему несанкціонованого газопроводу, яка додавалася до акту про порушення (а.с. 16).

Отже, факт наявності несанкціонованого газопроводу є підставою для нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. При цьому нормами Кодексу не визначено обов`язку Оператора ГРМ та/або суду підтвердження та/або встановлення факту його використання, що узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, що висловлені у постановах: по справі №489/6174/18 від 02.12.2020, по справі № 303/7792/16-ц від 17.06.2020, по справі №360/2194/16-ц від 08.04.2020.

Верховний Суд у справі № 263/7847/18 від 22 квітня 2021 року в частині, зокрема, застосування норм права, з урахуванням вимог п. 4 гл. 1 розд. І, п. 1 гл. 2 розд. XI, пп. 6 п. 7 гл. 9 розд. X та п. 1 параграфу 3 розд. XI Кодексу ГРМ зробив наступний висновок: «Для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу необхідно відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем достатнім є встановлення факту самовільного під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключення газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газового обладнання, витрати (споживання) природного газу через який не обліковуються комерційним вузлом обліку (лічильником) газу».

Згідно частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 526, пункту 4 частини 1 статті 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 23, 37 частини першої статті 1 Закону України від 9 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон № 329-VIII) встановлено, що споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 12 Закону № 329-VIII постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

За своєю правовою природою даний договір є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно затвердженого Кодексу, доступ споживачів до газорозподільних мереж для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зі змінами внесеними Постановою від 11 серпня 2016 року №1418. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Між тим, Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього Договору про укладання якого, зокрема свідчить (споживання) природного газу споживачем.

За змістом пункту 3 частини 2 статті 19 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 договір розподілу природного газу з позивачем не укладала, однак була споживачем природного газ за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить споживання нею природного газу, оскільки цей факт відповідачкою спростований не був.

Суд зазначає, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, водночас, таких заяв ні від власниці будинку, ні від споживачки ОСОБА_1 не надходило.

Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування (пункт 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна несе його власник, який зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це правило орієнтує власників на те, що кожен з них не лише має суб`єктивні права, але й несе відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав.

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Аналіз положень статті 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Відповідачі жодними доказами не довели відсутності вини у виявленому порушенні.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника будинку, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у цьому будинку. При цьому, позивач має право вимагати виконати обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг разом від всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, або від однієї особи.

Враховуючи викладене, відповідачки несуть солідарну відповідальність як власниця будинку та споживачка, яка зареєстрована у цьому будинку, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4175,53 грн, які підлягають стягненню пропорційно на його користь з відповідачок.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за донарахований об`єм природного газу в сумі 347961,24 грн (триста сорок сім тисяч дев`ятсот шістдесят одна гривня 24 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» судовий збір по 2087,77 грн (дві тисячі вісімдесят сім гривень 77 копійок) з кожної.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1;

відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. М. Нечипоренко