Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1010/25
Провадження № 2/945/1181/25
УХВАЛА

про витребування доказів

21.07.2025 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді Павленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сербіної К.Ю.,

учасники справи не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Миколаїв в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявлена вимога обґрунтована тим, що у жовтні 2024 року, через застосунок ДІЯ позивач дізнався про існування виконавчого провадження відносно нього. Після цього отримав від приватного виконавця копії документів виконавчого провадження. З Постанови про відкриття виконавчого провадження № 62122241 від 19.05.2020 року Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича, вбачається, що на виконання подано наступний документ: Виконавчий напис № 9971 виданий 28.04.2020 року, Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є Позивач, ОСОБА_1 , грошові кошти на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»» за Кредитним договором № 636835 від 17.02.2019 р., укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»» та Позивачем в сумі 11 780,00 грн. В той же час, між Позивачем та Відповідачем іпотечний договір, договір позики чи кредитний договір не укладався. Підстави для пред`явлення будь яких вимог Позивачу не відомі та не зрозумілі. Позивач вважає, що виконавчий напис № 9971 виданий 28.04.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Крім того, вказує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Також з інформації вказаної у виконавчому написі нотаріуса, зазначено, що між відповідачем та позивачем нібито був укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, але не зазначено що він був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича № 9971 виданий 28.04.2020 року про стягнення з боржника, ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»» заборгованості в розмірі 11 780,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.05.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копію ухвали було направлено сторонам .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи). Відзив не надав.

В судове засідання треті особи не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність витребування доказів з ініціативи суду за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, а і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин спору є необхідність у витребуванні у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича належним чином засвідчені копії виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича від 28 квітня 2021 року за № 9971 та матеріалів, що стали підставою для його вчинення.

Судове засідання слід відкласти у зв`язку з витребуванням доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 84, 223, 260-261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Зобов`язати приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича (місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15,офіс 6), у строк до 18 серпня 2025 року, подати до Миколаївського районного суду Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 43) належним чином засвідчену копію матеріалів вчинення виконавчого напису від 28 квітня 2021 року за № 9971.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича (місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Вінстона Черчилля, будинок 42, офіс 327), у строк до 18 серпня 2025 року, подати до Миколаївського районного суду Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 43) належним чином засвідчені копії виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича від 28 квітня 2021 року за № 9971 та матеріалів, що стали підставою для його вчинення.

Роз`яснити приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., що відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відкласти судове засідання, у зв`язку з витребуванням доказів, на 13:00 21.08.2025.

Копію ухвали направити приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. (місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15,офіс 6) та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. (місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Вінстона Черчилля, будинок 42, офіс 327), для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.В. Павленко