САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 206/3633/25
УХВАЛА

21 липня 2025 року Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Румянцев О.П., розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 02 липня 2025 року по справі №206/3633/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2025 року Самарським районним судом міста Дніпра було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Екологія-Д» заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 8151,26 грн. та судового збору 242,24 грн.

16 липня 2025 року від заявника ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про скасування судового наказу. до суду надійшла заява від заявника про скасування судового наказу. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 02 липня 2025 року Самарським районним судом м. Дніпра було видано судовий наказ по справі №206/3633/25 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_2 на користь ТОВ «Екологія-Д» заборгованості за послуги з управління побутовими відходами за період з 01.07.2022 року по 31.05.2025 року у розмірі 8151 грн. 26 коп. та в рівних частках витрат зі сплати судового збору у розмірі 242,24 грн. Заявником не додано до матеріалів заяви копію договору, укладеного між заявником та боржниками про надання відповідних послуг в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Крім того, за відсутності копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, не можливо встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що відповідно до п.8 ч.1ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу. Належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» за адресою: АДРЕСА_1 , суду не надано. Щодо посилання заявника до ч.1 ст.25 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої на споживача, тобто боржника, покладений обов`язок звернутись до виконавця послуги та укласти договір про надання комунальних послуг, суд зазначає, що у відповідності з ч.4 ст.13 того ж самого Закону, на який вказує заявник в свої обґрунтуваннях, тобто ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Заявник з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг до ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 не звертався. Заявник не надав жодних документів, які б підтвердили факт надання послуг, за які він хоче отримати оплату: не підтверджено період надання таких послуг, вартість цих послуг, періодичність надання послуг, місце надання цих послуг, враховуючи той факт, що сміттєвих баків, з яких нібито-то вивозились побутові відходи, на вулиці, де ми проживаємо і на сусідніх вулицях заявником не встановлено. Сам факт призначення ТОВ «Екологія-Д» виконавцем послуг з надання послуг з вивезення твердих, великогабаритних, ремонтних відходів не підтверджує належне надання цих послуг. Крім того, якби вона або члени моєї сім`ї потребували зазначених послуг, вони б звернулись з пропозицією укласти договір і оплачували виключно надані ним послуги, а не надумані, не підтверджені жодним документом, про які зазначає заявник в своїй заяві. Свої побутові відходи вони утилізують самостійно без використання сміттєвих контейнерів заявника. В своєму районі ми жодного разу не спостерігали сміттєвози заявника. Щодо розрахунку заборгованості. У заяві про видачу судового наказу заявник просить видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість за надані послуги з управління побутовими відходами за період з 01.07.2022 року по 31.05.2025 року в розмірі 8151,26 грн. До заяви додається роздруківка з якогось невідомого рахунку ЗК17-7835 з нарахуваннями за період з 2020 року по травень 2025 року і загальна сума заборгованості зазначена 7752,18 грн. Крім щомісячних нарахувань у липні 2024 року зазначено додаткове нарахування 3131,64 грн., за що не зазначено. Таким чином, загальна сума за цим незрозумілим розрахунком зазначена 7752,18 за період з середини 2020 року, а не з 01.07.2022 року, як зазначено в заяві, ще додатково є сума донарахування 3131,64 грн., а стягнути заявник просить 8151,26 грн. Як він порахував цю суму, не зрозуміло, жодних розрахунків не додано. Відповідно сума заборгованості належним чином не обґрунтована. Просить суд скасувати судовий наказ, виданий 02 липня 2025 року Самарським районним судом міста Дніпра по справі №206/3633/25 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у розмірі 8879,83 грн. та судового збору 114,70 грн.

Суд дослідивши подані матеріали, приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою про скасування судового наказу, керуючись положеннями ст.ст.170, 171 ЦПК України, суд приходить до висновку, що строк для подання заяви про скасування судового наказу підлягає поновленню, а судовий наказ скасуванню, оскільки боржник не визнає свій обов`язок перед заявником, а отже існує спір, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 02 липня 2025 року по справі №206/3633/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 02 липня 2025 року Самарським районним судом міста Дніпра по справі №206/3633/25 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком 8151,26 грн. та судового збору 242,24 грн.

Роз`яснити заявникові його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Румянцев