Справа № 712/5879/25
Провадження № 2/712/2815/25
30 липня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Васильєвої Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ТОВ «ФК «Ейс» в особі свого представника Полякова О.В. звернулось до Соснівського районного суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 142803 в загальній сумі 23 476 грн 37 коп., а також судові витрати у справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.06.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 142803, на підставі якого відповідач отримала кредитні кошти в загальній сумі 14 000 грн 38 коп. та зобов`язалась їх повернути, сплативши плату за користування кредитом. 10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 142803 від 07.06.2024 на загальну суму 23 476 грн 37 коп., із яких 15 134 грн 76 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 7 740 грн 61 коп. - заборгованість за відсотками, 601 грн - заборгованість за комісією.
Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Від відповідача заперечень проти позову не надходило.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.05.2025 відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк».
Представник позивача Поляков О.В. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за зареєстрованим місцем проживання засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Крім того, додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи шляхом направлення смс-повідомлення (доставлено 05.05.2025 та 16.07.2025).
Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2025, враховуючи положення ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно із договором про споживчий кредит № 142803 від 07.06.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Кредіплюс» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником), кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 17 722 грн не пізніше наступного дня після укладення договору у наступному порядку: у розмірі 14 000 грн 38 коп. на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 3 721 грн 62 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, яка нараховується одноразово в день укладення договору за ставкою 21 % від загальної суми кредиту. Кредитні кошти надано на строк 126 днів з 07.06.2024 до 11.10.2024 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 300,00 % річних, які нараховуються з дня, наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом усього строку кредитування.
Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на набуття права вимоги за договором факторингу № 10102024 від 10.10.2024, укладеного ТОВ «ФК «Ейс» з ТОВ «ФК «Кредіплюс». Зазначає, що відповідно до витягу із додатку № 1 від 09.12.2024 до договору факторингу та вказаного договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за договором позики в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 ЦК України.
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 30.06.2023 у справі № 274/7221/19 (провадження № 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_1 отримала від первісного кредитора грошові кошти за договором про споживчий кредит № 142803 від 07.06.2024 в сумі 14 000 грн 38 коп., однак внаслідок невиконання зобов`язання у відповідача утворилася заборгованість в загальній сумі 23 476 грн 37 коп., із яких 15 134 грн 76 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 7 740 грн 61 коп. - заборгованість за відсотками, 601 грн - заборгованість за комісією. Проте в позовній заяві не зазначені обставини, якими обґрунтовується надання відповідачу ОСОБА_1 первісним кредитором позичених коштів та не зазначені докази про перерахування коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 як це передбачено договором.
Станом на день ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні належні докази, у тому числі первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів за договором споживчий кредит № 142803 від 07.06.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 .
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Враховуючи викладене, суд, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують, що первісним кредитором були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором позики, а відповідач ці кошти отримав.
При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, що було здійснено всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, а також позивачем не було заявлено клопотання про витребування таких доказів судом.
Зважаючи на те, що позивачем усупереч ст. 12, 81 ЦПК України за допомогою належних доказів не підтверджено розмір заборгованості, заявлений до стягнення, тому наведене унеможливлює перевірити обґрунтованість позовних вимог у цій частині на предмет їх достовірності та встановити розмір цієї заборгованості.
З огляду на вказане, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 30.07.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження за адресою: Харківське шосе, 19, оф. 2005, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Пономар