АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року

м. Чернівці

Справа № 726/296/25

провадження № 822/631/25-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Половінкіної Н.Ю., Одинака О.О.,

за участю секретаря Тодоряка Г.Д.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 04 червня 2025 року,

головуючий у суді першої інстанції суддя Асташева С.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи.

Просила суд призначити судову авто-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1) Яка вартість матеріальної шкоди завданої автомобілю Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди 25 жовтня 2024 року?

2 ) Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди 25 жовтня 2024 року?

Проведення судової авто-товарознавчої експертизи доручити експертам Чернівецького НДЕКЦ МВС України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 04 червня 2025 року заяву про проведення судової авто- товарознавчої експертизи задоволено.

Призначено у справі судову авто-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

1) Яка вартість матеріальної шкоди завданої автомобілю Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди 25 жовтня 2024 року?

2) Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, 25 жовтня 2024 року?

Проведення судової авто-товарознавчої експертизи доручено експертам Чернівецького НДЕКЦ МВС України.

Оплату судової авто-товарознавчої експертизи покладено на позивача.

На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви про призначення судової авто-товарознавчої експертизи відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що подання позивачем клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи повинно було вирішуватись судом на стадії підготовчого провадження, уже на стадії розгляду справи по суті слід розцінювати, як зловживання позивачем своїми процесуальними правами та є виявом недобросовісного користування належними йому правами та нехтуванням процесуальними обов`язками.

Також вказує на те, що відповідачем не доведено, що існує потреба у призначенні судової авто-товарознавчої експертизи. Вирішуючи клопотання про призначення вказаної експертизи, суд першої інстанції не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях та не обґрунтував неможливість встановити такі фактичні дані з інших документів, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема звіту про визначення вартості матеріального збитку, а відтак і вирішити спір по суті.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із самих запитань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч.4,5 ст.103 ЦПК України запитання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду запитання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни запитань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, запитання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, правильно виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Щодо посилань апелянта на те, що представником ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи поза межами процесуального строку слід зазначити наступне.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального права (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмова у цій справі у призначенні судом експертизи не дозволить встановити дійсні обставини, відповідно виконати завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, а відмова у призначенні експертизи з підстав пропуску процесуального строку є проявом надмірного формалізму.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 191/2592/19.

Також слід зазначити, що позивач та її представник, відповідно до наданих їм ч. 3, 5 ст. 103 ЦПК України прав, не запропонували суду своїх запитань, роз`яснення яких, на їхню думку, потребують висновку експерта, а також не заявили про свою незгоду із запропонованою позивачем експертною установою, якій слід доручити проведення судової експертизи, у зв`язку з чим суд першої інстанції при призначенні експертизи обґрунтовано виходив із запропонованих позивачем запитань та визначив для проведення експертизи експертну установу, запропоновану відповідачем, за відсутності заперечень позивача та її представника щодо цієї експертної установи.

Доводи позивача про те, що в матеріалах справи наявний звіт про визначення вартості матеріального збитку, який підтверджує позовні вимоги, є безпідставним.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

На підтвердження розміру збитку позивачем надано звіт про визначення вартості матеріального збитку, складений 14 листопада 2024 оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача.

Вказаний звіт не містить зазначення, що він підготовлений для подання до суду, а тому останній не є висновком експерта, а може бути розцінений судом лише, як письмовий доказ у справі.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду і переоцінки доказів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Отже, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання позивача про призначення у справі судової авто-товарознавчої експертизи, оскільки без спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування у цій справі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 28 липня 2025 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна