У Х В А Л А

31 липня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у справі №758/15261/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

у провадженні головуючого судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюка В.В. перебуває справа №758/15261/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

18 липня 2025 року позивачем заявлено відвід судді Гребенюку В.В. у справі №758/15261/24. В обґрунтування заяви покликається на те, що ухвалою суду від 14.01.2025, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 31.01.2025, 26.02.2025, 27.03.2025 до суду від позивача надійшла заява в порядку ст. 43 ЦПК України (про дотримання процесуальних прав позивача). 17.02.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. 26.02.2025 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка прийнята до розгляду ухвалою від 31.03.2025. 19.02.2025 до суду від відповідача надійшов відзив. Однак до призначеного судового засідання на 19.02.2025 відзив так і не було вручено стороні позивача. Зазначає, що суд зобов`язаний забезпечити об`єктивний та неупереджений розгляд справи. 16.01.2025 позивач через свого представника вдруге подала клопотання про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Однак їй прийшла судова повістка на 10.04.2025 на 10:30 год. 26.03.2025 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята до розгляду ухвалою суду від 31.03.2025, однак в ухвалі нічого не зазначено про зміну спрощеного порядку розгляду справи. Відзив позивач отримала 18.05.2025, та 21.05.2025 скерувала відповідь на відзив. Зазначає, що 23.02.2025 між нею та адвокатом Акоповою Т.Ю. розірвано договір про надання правової допомоги, тому твердження в ухвалі від 01.07.2025 про участь у судовому засіданні представника позивача є помилковим. Також ставить під сумнів правомочність представництва адвокатом Плагун Л.С. інтересів відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою головуючого судді від 21.07.2025 року визнано необґрунтованим відвід судді, а питання про відвід передано для визначення судді, який не входить до складу суду у цій справі у відповідності до ст. 33 ЦПК України для вирішення заявленого питання.

Питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи у відповідності до ч. 8 ст.40 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про відвід головуючому судді, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 цього Кодексу питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді або органу, що засідає у вигляді суду присяжних, позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Попри те, вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Мотиви з яких заявлений відвід головуючому судді Гребенюку В.В. у справі №758/15261/24, не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність при розгляді головуючим суддею цієї справи, а обставини, які наведені позивачем у заяві про відвід судді не підтверджує наявність підстави передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, адже є незгодою із процесуальними рішеннями головуючого судді.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини, викладені в заяві про відвід, оцінивши наведені доводи, суд вважає, що передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 259-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Гребенюку В.В. у справі №758/15261/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала підписана суддею 31 липня 2025 року.

Суддя О. І. Якимець