Справа № 445/1788/25
Провадження № 2-з/445/9/25
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2025 року cуддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Львівської області із заявою про забезпечення позову шляхом - Зупинення виконавчого провадження № 64939770, відкритого 23.03.2021 приватним виконавцем Баталіним С.С.; - Заборони приватному виконавцю Баталіну С.С. вчиняти будь-які виконавчі дії щодо стягнення коштів з моїх рахунків; - Зобов`язання приватного виконавця Баталіна С.С. скасувати постанову про арешт коштів від 08.10.2024 і вжити заходів до зняття арешту з усіх моїх банківських рахунків.

Згідно ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК - заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

Згідно ч. 7 та ч. 11 ст. 153 ЦПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст. 27 ЦПК загальна територіальна підсудність цивільної справи визначається за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

Статтею 28 ЦПК передбачено альтернативну підсудність (за вибором позивача) , зокрема, ч. 12 - позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З аналізу зазначених норм процесуального закону, для вирішення питання підсудності заяви про застосування заходу забезпечення позову слід виходити з наступного.

Така заява подається до суду, до територіальної юрисдикції якого віднесено розгляд цивільної справи за позовом , який забезпечується.

Загальне правило визначення територіальної підсудності визначене в ст. 27 ЦПК України - за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача фізичної особи, за зареєстрованим у встановленому порядку місцезнаходженням юридичної особи (ч. 2 ст. 27).

Альтернативна територіальна підсудність даного позову визначається згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, - згідно якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтись за вибором позивача також до суду за місцем виконання виконавчого напису.

Згідно Закону "Про нотаріат" нотаріус, який вчинив виконавчий напис, не є належним відповідачем у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Так само належного відповідача у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визначено і у ч. 12 ст. 28 ЦПК.

Таким чином, належним відповідачем за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є стягувач.

Виходячи з цього, за правилами ст. 27 ЦПК - такий позов підсудний суду за місцем проживання/знаходження відповідача (стягувача).

У позовній заяві місце знаходження належного відповідача (стягувача) ТОВ "ДЕБТ ФОРС" зазначено: м. Київ, вул. Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1

Таким чином, виходячи з зазначеної у позовній заяві адреси місцезнаходження відповідача (стягувача) - даний позов згідно ст. 27 ЦПК України підсудний відповідному районному суду міста Києва , і за ст. 27 ЦПК не підсудний Золочівському районному суду Львівської області.

За правилами альтернативної територіальної підсудності - підсудність даного позову визначається згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, - за місцем виконання виконавчого напису.

Виконавче провадження відкрито - виходячи з адреси виконавця -м. Одеса.

За змістом приписів закону «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення може бути місце проживання боржника, або місце його роботи чи знаходження його майна, проведення інших виконавчих дій.

Позивач своєю адресою вказав: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 13 Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX, у Львівській області утворено Золочівський район (з адміністративним центром у місті Золочів) у складі територій Бродівської міської, Буської міської, Заболотцівської сільської, Золочівської міської, Красненської селищної, Підкамінської селищної, Поморянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, суддя зазначає, що відповідно до п. 3-1. Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, враховуючи те, що м. Броди до набрання чинності вказаною вище Постановою Верховної Ради України входило до Бродівського району, система судоустрою незмінена та не приведена у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, тому дана заява про забезпечення позову не підсудна Золочівському районному суду Львівської області.

Таким чином, підсудність даної заяви про забезпечення позовому та у майбутньому самого позову, ні за місцем знаходження відповідача-стягувача (ст.27 ЦПК), ні за місцем виконання виконавчого напису (ч.12 ст.28 ЦПК) - не може бути визначена Золочівському районному суду Львівської області.

Таким чином, заявник порушив правила подання заяви про забезпечення позову, подавши помилково дану заяву до суду, не уповноваженого законом на її розгляд.

Оскільки процесуальним законом прямо не передбачено, яке процесуальне рішення має прийняти суд у даному випадку, то суд, застосовуючи аналогію закону, що регулює подібні процесуальні питання.

Суд виходить з того, що статтею 32 ЦПК передбачено можливість передачі на розгляду іншому суду (за підсудністю) цивільної справи, але процесуальний закон не передбачає передачі заяви про забезпечення позову на розгляд іншому суду, тому відсутні підстави для застосування положень ст.32 ЦПК для подальшого руху вказаної заяви.

Суд також враховує, що вказана заява є заявою термінового розгляду і тому її передача на розгляд іншого суду в порядку ст.32 ЦПК суперечила б самій меті даного звернення (враховуючи приписи ст.32 ЦПК - така процедура є достатньо тривалою у часі з урахуванням строку на оскарження). Тому виходячи з аналогії процесуального закону суд ухвалює рішення про повернення даної заяви заявнику без розгляду і роз`яснює йому право звернутись з заявою про забезпечення позову до суду, якому територіально підсудний майбутній позов, який забезпечується.

Керуючись ч.1 ст.152, ч.10 ст.153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику без розгляду як таку, що не підсудна даному суду.

Роз`яснити заявникові право на звернення з заявою про забезпечення позову до суду у відповідності до правил про територіальну підсудність майбутнього позову, який забезпечується.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду. Строк подання апеляційної скарги на ухвалу - 15 днів з дня складення.

У разі, якщо ухвалу не вручено в день її складення - заявник має право на поновлення строку подання скарги, якщо скаргу буде подано протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. М.Сивак