Справа № 463/6612/25
Провадження № 2-о/463/208/25
РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Яворського С. Й.

за участю секретаря с/з - Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 від імені якого діє представник - адвокат Герич Тетяна Василівна, заінтересована особа Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

в с т а н о в и в:

18 липня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Єнакієве Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Булавинське Горлівського району Донецької області, та є батьком заявника.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 являється батьком заявника. ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько помер у селищі Булавинське Горлівського району Донецької області, даний населений пункт є тимчасово окупованою територією України. Смерть його батька підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане окупаційною владою.

Оскільки свідоцтво про смерть батька видане окупаційною владою на тимчасово окупованій території України, де органи, які мають повноваження видавати свідоцтва про смерть, на даний час не здійснюють свою діяльність, заявник позбавлений можливості отримати відповідний документ у позасудовому порядку.

Представник заявника - адвокат Герич Т.В. в заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомлено.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд встановив, що заявник у справі ОСОБА_1 є громадянином України, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_3 УМВС України у Донецькій області 28 серпня 2003 року. Останній є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 громадянин України, відповідно до паспорту громадянина України.

Згідно свідоцтва про смерть, виданного Єнакіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області (окупаційним режимом рф), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер в ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Єнакієво селищі Булавинське, що згідно чинного адміністративно - територіального поділу України є Горлівським районом Донецької області.

Згідно положень Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», вся територія Горлівського району Донецької області з 07 квітня 2014 року по теперішній час - тимчасово окупована територія.

Аналізуючи вищевказані добуті та досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про тимчасову окупацію Горлівського району Донецької області, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування України, а також, що заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька ОСОБА_2 у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті на тимчасово окупованій території у селищі Булавинське Горлівського району Донецької області його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 73 років.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294, 317, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

ухвалив:

Задовольнити заяву.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Булавинське Горлівського району Донецької області, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єнакієве Донецької області, у віці 73 років.

Відповідно ч. 4 ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення до Львівського апеляційного суду.

Повне рішення складено 18 липня 2025 року.

Суддя: С.Й. Яворський