Справа № 134/128/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 липня 2025 року с-ще Крижопіль
Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю: секретаря судового засідання Франко О.Г.
представника позивачки адвоката Івасишина В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
22 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .
Позивачка вказує, що вона являється спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_3 та після її смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки користується житловим будинком, проводить у ньому поточні ремонтні роботи, обробляє присадибну ділянку, однак вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку вказує психологічну травму, пов`язану зі смертю ОСОБА_3 , карантинні обмеження через коронавірус, впровадження в Україні воєнного стану в зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації.
У вересні 2024 року вона звернулася до нотаріуса з питань оформлення спадщини, однак, їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або надати письмові заяви від спадкоємців, які своєчасно прийняли спадщину.
Разом з тим, відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, відмовляється надати письмову заяву про згоду на прийняття нею (позивачкою) спадщини після смерті ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, позивачка просить визнати причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Окрім того, вирішено питання про витребування доказів.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 20 лютого 2025 року підготовче засідання у даній справі було відкладено на 10 год. 00 хв. 18 березня 2025 року в зв`язку з неявкою позивачки.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 18 березня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 11 год. 00 хв. 08 квітня 2025 року та зобов`язано Тульчинську державну нотаріальну контору Вінницької області надати суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме: відомості щодо наявності або відсутності спадкової справи, заповіту/спадкового договору, виданих свідоцтв про право на спадщину та осіб, які зверталися із заявами про прийняття спадщини (або про їх відсутність), а також повідомити місце зберігання спадкової справи (за наявності).
Ухвалою Крижопільського районного суду від 08 квітня 2025 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14 год. 00 хв. 29 квітня 2025 року, оскільки Тульчинська державна нотаріальна контора не подала витребувані судом докази згідно ухвали від 18 березня 2025 року (при цьому повідомила про поважні причини невиконання ухвали).
Ухвалою Крижопільського районного суду від 29 квітня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 11 год. 00 хв. 16 травня 2025 року в зв`язку з витребуванням у Крижопільської державної нотаріальної контори належним чином завіреної копії спадкової справи № 227/2016, заведеної 24.09.2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Ухвалою Крижопільського районного суду від 16 травня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 10 год. 30 хв. 09 червня 2025 року в зв`язку з ненадходженням витребуваних судом доказів. Окрім того, у суду були відсутні відомості про вручення відповідачці повідомлення про дату, час та місце судового засідання.
23 травня 2025 року до суду від Крижопільської державної нотаріальної контори надійшли витребувані докази.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 09 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 13 год. 10 хв. 02 липня 2025 року.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 02 липня 2025 року розгляд справи було відкладено на 13 год. 10 хв. 24 липня 2025 року в зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки та її представника.
В судовому засіданні 24.07.2025 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Івасишин В.П. підтримав позовні вимоги, вказавши, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважала, що ОСОБА_3 склала заповіт лише на користь відповідачки ОСОБА_2 , тобто їй не було відомо про те, що вона також є у заповіті. ОСОБА_2 не заперечує щодо прийняття позивачкою спадщини, однак не хоче писати відповідну заяву нотаріусу.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена в порядку, визначеному п. 2 ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. У визначений судом строк відповідачка не подала відзив на позов.
Зі згоди представника позивачки протокольною ухвалою від 24.07.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 вересня 2015 року.
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 04 вересня 2014 року секретарем Савчинської сільської ради Крижопільського району Вінницької області Шевченко О.М., зареєстрований в реєстрі за № 19, яким належну їй земельну ділянку згідно Державного акта серії IV-ВН № 038847 від 19 серпня 2002 року заповіла ОСОБА_2 , а усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_1 .
На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала без реєстрації ОСОБА_2
Згідно витягу із погосподарської книги № 6 Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за 2011-2015 роки, виданого Дахталійським старостинським округом Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 23.10.2024 року № 18, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта погосподарського обліку 292-1).
Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.
Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 01 листопада 2021 року у справі № 558/381/20.
При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.
Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.
Суд враховує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 відкрита Крижопільською державною нотаріальною конторою 24 вересня 2016 року та їй присвоєно № 227/2016. Нотаріус знала про наявність заповіту ОСОБА_3 , оскільки такий заповіт наявний в матеріалах спадкової справи, однак відомостей повідомлення нотаріусом позивачки про наявність заповіту матеріали спадкової справи не містять.
Разом з тим, про таку підставу, як необізнаність позивачки про наявність заповіту на її користь, представник позивачки повідомив уже в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, при цьому у позовній заяві були наведені зовсім інші причини пропуску позивачкою визначеного законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Так, у позові, як на поважні причини неподання заяви про прийняття спадщини в установлені законом строки, позивачка послалася на психологічну травму, пов`язану зі смертю спадкодавця, карантинні обмеження та режим воєнного стану.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 року у справі № 548/2415/21).
Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 31.07.2024 року у справі № 706/275/22).
За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанова Верховного Суду від 03.04.2024 року у справі № 639/8197/21).
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
Враховуючи викладене, на переконання суду, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини, які б переконливо свідчили про існування поважних причин, пов`язаних із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Суд звертає увагу, що у період карантинних обмежень, воєнного стану, нотаріальні контори в Україні не припиняли повністю свою роботу, а лише працювали в обмеженому режимі та дистанційно, і приймали пошту. При цьому, ОСОБА_3 померла в 2015 році, тобто задовго до введення карантинних обмежень та воєнного стану в Україні. Тяжкий моральний та психологічний стан не виключає необхідності вчинення спадкоємцями юридично значимих дій, спрямованих на прийняття спадщини, протягом визначеного законом строку.
Крім того, суду не надано жодних доказів щодо звернення позивачки ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та відповідної відмови саме через пропуск своєчасного звернення. У позовній заяві вказано, що відповідачка заперечує проти прийняття спадщини позивачкою, водночас в судовому засіданні 24.07.2025 представник позивачки стверджував протилежне.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судовому практику у справах спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строк для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 року у справі № 691/481/18 зазначив про те, що, встановивши, що позивач із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталася і рішення з цього приводу нотаріусом не приймалось, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що за відсутності доказів, щодо врегулювання спору у досудовому порядку, зокрема шляхом звернення до спадкоємця, який прийняв спадщину для надання її згоди на подання нею заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за відсутності постанови нотаріуса про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутні підстави вважати порушеними її спадкові права, а отже позові вимоги про визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини є передчасними та необґрунтованими.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у даній справі залишаються за позивачкою.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 04 серпня 2025 року.

Суддя: