Дата документу 31.07.2025 Справа № 333/5831/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5831/24 Головуючий у 1-й інстанції: Ходько В.М.
Провадження № 22-з/807/100/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
31 липня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Онищенка Е.А.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Сергія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Сергія Юрійовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору обслуговування банківського рахунку та стягнення коштів,
У червні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Писаренка С.Ю. звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору обслуговування банківського рахунку та стягнення коштів, позивач просила суд: розірвати договір банківського рахунку, укладений між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 ; стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 165 001,05 грн. та судові витрати.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору та стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко С.Ю. подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Сергія Юрійовича задоволено.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено постанову наступного змісту:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору обслуговування банківського рахунку та стягнення коштів задоволено.

Розірвано договір банківського рахунку, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 165 001 грн. 05 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 10 598 грн. 00 коп.

14.07.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко Сергія Юрійовича сформував в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що в апеляційної скарги позивачем зроблено заяву, що у випадку задоволення апеляційної скарги докази розміру судових витрат, які позивач сплатив або має сплати на стадії апеляційного розгляду справи будуть надані після ухвалення рішення суду у визначені ст. 141 ЦПК України строки.

Від представника АТ «Державний ощадний банк України» Тихонова В.В. на адресу апеляційного суду надійшли заперечення на вищевказану заяву, просить відмовити у стягненні судових витрат. Зазначає, що представником позивача не зазначено розміру витрат на правничу допомогу, які позивач сплатив, або має сплатити на стадії апеляційної інстанції та до заяви від 14.07.2025 позивачем не додано доказу про надання послуг акту виконаних робіт.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка С.Ю.. про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного вище, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов висновків, що: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Згідно з вимогами статей 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії:

1. договору про надання правової допомоги від 12.06.2023, укладеного між АБ «Сергія Писаренка» та ОСОБА_1 .

Згідно п. 4.1. Договору порядок обчислення гонорару за надання правничої допомоги Клієнту за цим Договором є фіксованим та становить:

- 20 000 грн. за складання процесуальних документів (позовної заяви та інших документів, передбачених законодавством), та здійснення судового представництва інтересів клієнта у справі у суді першої інстанції;

- 10 000 грн. - за складання процесуальних документів (апеляційної скарги, відповідного відзиву), та здійснення судового представництва інтересів клієнта у справі у суді апеляційної інстанції;

- 10 000 грн. за складання процесуальних документів (касаційної скарги, відповідного відзиву), та здійснення судового представництва інтересів клієнта у справі у суді касаційної інстанції;

Згідно п. 4.4. Договору гонорар сплачується клієнтом виконавцю у готівковій або безготівковій формі на підставі рахунку протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду по справі, в якій здійснювалось представництво інтересів Клієнта.

2. ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серія АР № 1181545;

3. детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Адвокатського Бюро «Сергія Писаренка» Писаренком С.Ю. під час провадження у суді апеляційної інстанції від 11.07.2025 року, за якимвид правової (професійної правничої) допомоги - підготовка апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025 та здійснення судового представництва інтересів ОСОБА_1 у Запорізькому апеляційному суді по цивільній справі №333/5831/24 за позовом клієнта до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» щодо розірвання договору обслуговування банківського рахунку та стягнення коштів, що складається з наступного: ознайомлення з мотивуванням оскаржуваного рішення суду, формування правової позиції оскарження (в тому числі вивчення судової практики та нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини), складання апеляційної скарги та підготовка (формування) всіх необхідних додатків до неї, представництво інтересів клієнта адвокатом Писаренком С.Ю. у судових засіданнях у Запорізькому апеляційному суді, вартість складає 10 000 грн.

Рахунок на оплату № 2 від 11/07/2025 року, згідно якого ОСОБА_1 на користь Адвокатського бюро «Сергія Писаренка» має сплатити 10 000 грн.

Враховуючи надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Писаренко С.Ю. докази та ухвалене судом апеляційної інстанції 09 липня 2025 року судове рішення, колегія суддів погоджується, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 .

Як зазначалося вище, при визначенні суми відшкодування суд має керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат.

За частинами другою - п`ятою статті 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується ухваленням постанови. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Таким чином, розглядом справи по суті у суді першої інстанції є вирішення спору шляхом ухвалення судового рішення. Апеляційне та касаційне провадження відповідно до глав 1, 2 розділу V ЦПК України є одним із етапів перегляду судового рішення у разі незгоди з ним однією із сторін (сторонами).

При цьому подання стороною апеляційної (касаційної) скарги та відкриття апеляційного (касаційного) провадження у справі потребує відповідної підготовки інших учасників справи: вивчення апеляційної (касаційної) скарги, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовка відзиву на скаргу, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

З копії договору про надання правничої допомоги від 12.06.2023 вбачається, що адвокатом надано клієнту послуги правничої (правової) допомоги загальною вартістю 10 000 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді апеляційної інстанції.

Крім того, з копії детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Адвокатського Бюро «Сергія Писаренка» Писаренком С.Ю. під час провадження у суді першої інстанції від 14.04.2025 року, за якимвид правової (професійної правничої) допомоги - підготовка позову та здійснення судового представництва інтересів ОСОБА_1 у Комунарському районному суді м. Запоріжжя у цивільній справі №333/5831/24 за позовом клієнта до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» щодо розірвання договору обслуговування банківського рахунку та стягнення коштів, що складається з наступного: ознайомлення з матеріалами, формування правової позиції по справі (в тому числі вивчення судової практики та нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини), складання позовної заяви та підготовка (формування) всіх необхідних додатків до неї, правовий аналіз відзиву на позов, підготовку відповіді на відзив, підготовка додаткових прояснень, представництво інтересів клієнта адвокатом Писаренком С.Ю. у судових засіданнях у Комунарському районному суді м. Запоріжжя , вартість складає 20 000 грн.

Згідно з рахунку на оплату № 1 від 14/04/2025 року ОСОБА_1 на користь Адвокатського бюро «Сергія Писаренка» має сплатити 20 000 грн.

Таким чином, витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, взявши до уваги умови договору про надання правничої допомоги, заперечення представника відповідача проти відшкодування вказаних витрат, враховуючи задоволення апеляційним судом позовних вимог, що ціна позову становить 165 001,05 грн., колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10 000,00 грн., в суді апеляційної інстанції - у сумі 5 000,00 грн., а всього - 15 000,00 грн.

Розмір понесених витрат на таку суму відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Сергія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити в цій справі додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна додаткова постанова складена 31 липня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: Е.А. Онищенко

О.З. Поляков