16.07.2025 Справа № 756/2064/25
Унікальний № 756/2064/25
Провадження № 2/756/2610/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Омельчук М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У лютому 2025 року ТОВ «Діджи фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість загальною сумою 40 121,68 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту 18 371,77 грн., суми заборгованості за відсотками - 21 749,91 грн., також просять стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 03.12.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №766699.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі - 25 000,00 грн., строком на 1 096 днів, на відсотках встановлених договором.
21.02.2024 року згідно умов Договору факторингу №2102-24, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 766699 від 03.12.2021 р. на користь ТОВ «Діджи фінанс».
Позивач вказує, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 40 121.68 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 371,77 грн.; заборгованість за відсотками становить - 21 749,91 грн.
В судове засідання представник позивач не з`явився, матеріали справи місять клопотання про розгляд справи з їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, матеріали справи місять клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки матеріали справи містять позиції сторін щодо позову з долученими доказами, що достатньо для ухвалення судом рішення.
Судом встановлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №766699.
Відповідно договору про надання споживчого кредиту №766699. сума кредиту складає 25 000,00 грн., строк кредитування 1 096 днів.
Відповідно п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:
- за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних);
- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
Відповідно п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):
- у розмірі 20 000,00 гривень на користь споживача за реквізитами:
- у розмірі 5 000,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Щодо посилання відповідача на пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне.
Вказана норма передбачає звільнення військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також військовослужбовців під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.
З огляду на зазначене на відповідача поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», отже з 25.02.2022 року позивачем протиправно нараховані відповідачу відсотки за користування кредитом.
Суд самостійно здійснює розрахунок заборгованості по тілу кредиту та відсоткам наступним чином.
Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №766699, сума кредиту складала 25 000,00 грн., строк кредитування 1 096 днів.
Відповідно п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:
- за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних);
- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
Відповідно п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):
- у розмірі 20 000,00 гривень на користь споживача за реквізитами:
- у розмірі 5 000,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору.
Оскільки п. 2.1. договору встановлено, що 5 000,00 грн. сплачені за оплату процентів за перший день користування у розмір 25% в день, нарахування відсотків судом здійснюється на суму 20 000,00 грн. під 85% річних, що передбачено п. 1.5 договору, тобто 0,23 відсотка в день, що від суми становить 46,00 грн.
Тобто, з другого дня користування кредитом, а саме з 04.12.2021 року по 25.02.2025 року (до моменту мобілізації відповідача) пройшло 84 календарних дні, на які можливо нараховувати відсотки за користування кредитом, що становлять 3 864,00 грн. (84 дні*46 грн. відсоток в день).
З розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №766699 від 03.12.2021 року вбачається, що відповідачем до 25.02.2025 року на користь первісного кредитора здійснено оплати 01.01.2022 року у розмірі 1936,00 грн. та 09.02.2022 року у розмірі 2 000,00 грн.
Суд вважає за можливе зарахувати вказані кошти в рахунок погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом до 25.02.2025 року.
При цьмоу, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 25.02.2022 року (після мобілізації ОСОБА_1 ) потрібно відмовити.
Щодо стягнення тіла кредиту слід зазначити наступне.
Суд вважає за можливе врахувати здійснені відповідачем оплати у сумі 12 663,17 грн. (07.04.2022 року на суму 3808,00 грн., 13.05.2022 року на суму 3 841,03 грн., 19.08.2022 року на суму 5014,14 грн.) в рахунок сплати тіла кредиту.
Отже, із врахуванням попередніх оплат ОСОБА_1 , суд вважає за можливе стягнути з останнього заборгованість за тілом кредиту у сумі 7 336,83 грн. (20 000,00 грн. - 12 663,17 грн.).
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Здійснений судом розрахунок заборгованості відповідає доводам відповідача у відзиві на позовну заяву, а суми сплати заборгованості відповідачем підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості, при цьому позивачем жодних належних доказів на спростування вказаних у відзиві обставин не надано.
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 6 000,00 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу позивача у розмірі 500,00 грн.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук