Справа № 296/9534/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Давиденка В. В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Янчука М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя,

У С Т А Н О В И В :

І. ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 (позивачка) адвокат Давиденко Н.В. звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 (відповідач), який мотивовано тим, що з 06.09.2003 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 17.03.2020. Вказується, що за час шлюбу сторони набули у спільну власність квартиру АДРЕСА_1 , в якій постійно проживають позивачка та неповнолітні діти сторін: ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2010 року народження та ОСОБА_5 , 2012 року народження.

2. Посилаючись на те, що сторони не дійшли згоди щодо добровільного поділу спільного майна, а також те, що після розірвання шлюбу спільні діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, за останні кілька років позивачка за власні кошти забезпечувала відпочинок та оздоровлення дітей, в тому числі за кордоном ( АДРЕСА_2 ), застрахувала життя дітей, сплачує за рік по договорам страхування більше 20 000 грн. а за період дії договорів сплатила більше 100 000 грн, діти відвідують репетитора з англійської мови та інших репетиторів для підготовки до ЗНО, а відповідач щомісячно сплачує аліменти у розмірі 7035,18 грн, яких недостатньо для забезпечення потреб трьох дітей, представник позивача просив відступити від засад рівності часток подружжя та визнати за позивачкою право приватної власності на 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 та визнати за відповідачем право приватної власності на 1/5 частини квартири за вказаною адресою.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

3. 21.10.2024 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/9534/24, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

4. Відповідач повідомлявся про підготовче засідання шляхом надіслання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та повістками про виклик рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які повернулись на адресу суду з причин невручення "адресат відсутній за адресою".

5. За правилами частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3).

6. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

7. Також відповідач повідомлявся про дату, час та місце підготовчого засідання 30.01.2025, 04.03.2025 шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду у додаток «Viber» на номер засобу мобільного зв`язку відповідача, повідомлений позивачкою у позовній заяві.

8. 04.03.2025 у підготовчому засіданні представник відповідача - адвокат Янчук М. О. (який діє підставі договору про надання правничої допомоги від 16.12.2024) вказував, що технічно не встиг подати до суду докази через електронний суд та просив відкласти судове засідання.

9. 04.03.2025 ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 01.04.2025.

10. 01.04.2025 у підготовчому засіданні представник відповідача - адвокат Янчук М. О. просив долучити до матеріалів справи докази, надіслані через електронний суд 31.03.2025.

11. 01.04.2025 протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи доказів, надісланих до суду через електронний суд 31.03.2025 на підставі частини 8 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки ці докази не були подані у встановлений судом строк, а представник відповідача не довів неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

12. 01.04.2025 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заявленого представником відповідача відводу головуючого судді за безпідставністю.

13. 01.04.2025 протокольною ухвалою суду за результатом підготовчого засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

14. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана сторонами під час шлюбу та недоведення того, що спірна квартира отримана відповідачем у порядку приватизації державного житлового фонду, просив позов задовольнити у повному обсязі.

15. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що спірна квартира не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу, оскільки отримана відповідачем у порядку приватизації, стверджував про збільшення площі спірної квартири та відсутність заборгованості відповідача зі сплати аліментів на дітей, присуджених судом, просив у задоволенні позові відмовити повністю.

16. 29.05.2025 протокольною ухвалою суду визнано обов`язковою явку позивача та відповідача у судове засідання для надання особистих пояснень по суті справи.

17. Позивачка у судовому засіданні стверджувала про те, що спірна квартира була придбана сторонами у шлюбі, під час шлюбу її площа була збільшена, на момент розірвання шлюбу другий поверх не був введений в експлуатацію; вказувала, що квартира була придбана за іпотечним договором, на той час квартира була недобудована, коштів на її придбання не було, тому грошові кошти були позичені у банка; вона була поручителем, а відповідач позичальником; зазначала, що квартира купувалась у товариства Грант, яке на той час володіло нерухомістю, забудовник зобов`язувався після завершення будівництва передати сторонам у власність цю квартиру.

18. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, стверджував про те, що він приватизував спірну квартиру, вказував, що на той час його мама працювала у училищі №9, міністерство освіти запропонувало віддати певну частину гуртожитку під реконструкцію квартир, натомість товариство повинно було зробити тепломережі; керівництвом училища №9 було укладено договір з товариством Грант, після укладення договору його мамі було запропоновано приватизувати кімнати, які були за нею закріплені, після чого він займався цими документами. Вказував, що не має у своєму паспорті відмітки про приватизацію житла; стверджував, що на його ім`я видавалося свідоцтво про приватизацію житла; вказував що будь-яких договорів із забудовником не укладав, а кредитні кошти були отримані для ремонту квартири.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

19. 06.09.2003 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 17.03.2020 у справі №296/12175/19 (а.с. 15-16).

20. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

21. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

22. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 14).

23. Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 22.05.2020 у справі №296/1676/20 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.02.2020 до досягнення дітьми повноліття (а.с.18-20).

24. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №392744070 від 28.08.2024 вбачається, що 24.10.2006 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 47,5 кв.м.; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 10.10.2006, видане на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 14.09.2006 за №675 (а.с. 21).

25. З травня по вересень 2024 року ОСОБА_1 здійснила оплату членських внесків в сумі по 620,40 гривень за утримання будинку по АДРЕСА_3 на рахунок ОСББ Комфорт-Полісся м.Житомир, що стверджується копіями платіжних інструкцій від 08.05.2024, від 10.06.2024, від 10.07.2024, від 16.08.2024, від 10.09.2024 (а.с. 22-26).

26. ОСОБА_1 як страхувальником застраховано ОСОБА_3 (період дії договору з 17.08.2018 по 17.08.2032) та ОСОБА_5 (період дії договору з 03.05.2018 по 03.05.2037), що стверджується копіями страхових карток 100617882, 100601112 (а.с. 30, 33).

27. ОСОБА_1 здійснила оплату послуг страхування за ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на рахунок ПрАТ Метлайф у наступних сумах: 2470,00 грн, 4218,00 грн, 2682 грн, що стверджується копіями платіжних інструкцій від 11.07.2024, від 20.08.2024, від 11.04.2024 (а.с. 22-26).

28. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримували консультативно-інформаційні послуги з англійської мови у ТОВ "НКЦ "Еліт-Голд", що стверджується копією довідки ТОВ "Навчально-консультативний центр "Еліт-Голд" від 25.09.2024 (а.с. 38).

29. ОСОБА_1 здійснила оплату підготовчих курсів ОСОБА_7 на рахунок Житомирського технічного коледжу Київського національного університету будівництва в сумі 1200,00 грн, що стверджується копією платіжної інструкції від 08.02.2024 (а.с.39).

30. ОСОБА_1 оформила бронювання пакету туристичних послуг з 02.03.2021 по 22.03.2021 з ОСОБА_8 та з 23.04.2021 по 01.05.2021 разом ОСОБА_9 та Ігнатом за маршрутом: Київ - Шарм Ель Шейх - Київ, що стверджується копіями повідомленьпро підтвердження бронювання послуг від 11.03.2021, від 22.04.2021 (а.с. 40, 41).

31. ОСОБА_1 здійснила оплату за надання туристичних послуг згідно рахунку № НОМЕР_4 (24.11.2021-01.12.2021 (Єгипет)) у розмірі 12 107,25 грн. на рахунок ТОВ Джін АП!, що стверджується копіями рахунку № НОМЕР_4 та платіжної інструкції від 23.11.2021 (а.с. 45, 46).

32. ОСОБА_1 здійснила оплату на рахунок ТОВ "Туристичне агенство "Турс-Тікетс" за надані туристичні послуги (Хорватія, 07.09.2024-15.09.2024), разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у розмірі 18 192,60 грн., що стверджується копіями ваучерів від 29.08.2024 рахунку-фактури від 12.06.2024 та виписки руху коштів по рахунку від 24.09.2024 (а.с. 45, 49).

33. ОСОБА_1 надала копії чеків (квитанцій) на іноземній мові про покупку різних продуктів харчуванні та одягу у період з 07.09.2024 по 17.09.2024 (а.с. 50- 56).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

34. Частиною 1 та 2 статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

35. За змістом частини 1 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

36. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

37. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

38. Відповідно до частини 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

39. Згідно із статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

40. Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

41. Відповідно до положення частини 2, 3 статті 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

V. ОЦІНКА СУДУ

42. Між сторонами виник спірні правовідносини з приводу поділу спільного майна колишнього подружжя - квартири АДРЕСА_1 .

(і) Щодо правового статусу спірного майна

43. Позивач та її представник у судовому засіданні стверджували, що спірна квартира була набута (придбана) за час шлюбу сторін у забудовника за кредитні кошти, а не у порядку приватизації, а тому є спільною сумісною власністю колишнього подружжя та підлягає поділу.

44. Відповідач та його представник судовому засіданні стверджували, що спірна квартира не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була набута відповідачем у порядку приватизації та є його особистою власністю, а відтак не підлягає поділу.

45. З матеріалів справи слідує, що під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 24.10.2006 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 25,0 кв. м.

46. При цьому, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №392744070 від 28.08.2024 вбачається, що підставою для виникнення права власності на спірну квартиру стало свідоцтво про право власності від 10.10.2006, видане на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 14.09.2006 за №675 (а.с. 21)

47. За змістом частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

48. Відповідно до частини 1, 2 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

49. Згідно з частинами 1, 4 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

50. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 81 постанови ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

51. Відповідач у судовому засіданні не зміг пояснити ані підстави, ані порядок проведення приватизації спірного майна відповідно до вимог чинного на той час законодавства та не надав суду жодного доказу на підтвердження факту приватизації спірного нерухомого майна.

52. Судом пропонувалося відповідачу ОСОБА_2 надати докази на підтвердження його доводів про приватизацію спірного майна, однак жодних доказів відповідачем суду не надано.

53. Водночас, судом у судовому засіданні оглянута копія свідоцтва від 10.10.2006 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане виконкомом Житомирської міської ради, на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 14.09.2006 за №675 та договору №19 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006, однак будь-яких відомостей про те, що спірне майно набуто ОСОБА_2 у порядку приватизації державного житлового фонду, вказане свідоцтво не містить.

54. Позивачка у судовому засіданні пояснювала, що спірну квартиру придбано у товариства Грант за кредитні кошти позичені в банківській установі, забудовник зобов`язувався після завершення будівництва передати сторонам у власність спірну квартиру.

55. Вказані твердження позивачки узгоджуються із відомостями, зазначеними у оглянутому судом свідоцтві про право власності на спірне майно від 10.10.2006, яке видано на підставі, зокрема, договору №19 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006, що спростовує твердження відповідача про набуття спірного майна внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

56. Ураховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу та недоведеність тверджень відповідача та його представника про належність спірної квартири до особистої власності відповідача, що унеможливлює застосування до неї положень частини першої статті 57 СК України щодо особистого майна одного з подружжя, суд вважає, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача та підлягає поділу.

(іі) Щодо відступу від засад рівності часток подружжя у праві на майно

57. Представник позивача у пред`явленому позові просив відступити від засад рівності спільного майна подружжя та збільшити частку на користь позивача та їх спільних дітей.

58. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.02.2025 у справі № 206/4992/21 надав роз`яснення щодо підстав для збільшення чи зменшення частки одного з подружжя у праві на майно. Зокрема, зазначено, що обставини, які є підставою для збільшення чи зменшення частки одного з подружжя у праві на майно можна поділити на дві групи: негативні, тобто ті, що надають можливість суду зменшити розмір частки одного з подружжя (частина друга статті 70 СК України); позитивні, що дають змогу суду збільшити розмір частки одного з подружжя (частина третя статті 70 СК України).

59. В якості негативних обставин (частина 2 статті 70 СК України) законодавець на рівні СК України невичерпно виокремив випадки недобросовісної поведінки одного з подружжя як під час шлюбу, так і після його розірвання щодо виконання своїх сімейних обов`язків та майна і встановив наслідок недобросовісної поведінки зменшення розміру частки одного з подружжя.

60. На рівні СК України передбачено, що ухиляння від участі в утриманні дитини (дітей) (частина 2 статті 70 СК України) є підставою для втручання в майнову сферу одного із подружжя та може мати місце у разі: невиконання одним з батьків договору про сплату аліментів на дитину (дітей); невиконання рішення суду або судового наказу про стягнення аліментів на дитину (дітей); нездійснення одним з батьків жодного утримання за відсутності договору про сплату аліментів на дитину (дітей), рішення суду або судового наказу про стягнення аліментів на дитину (дітей).

61. За наявності позитивних обставин (частина 3 статті 70 СК України) суд може збільшити частку в праві на майно того з подружжя, з яким проживають діти до вісімнадцяти років або повнолітні непрацездатні діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Тобто збільшення частки у праві на майно того з подружжя, з яким залишається дитина (діти), можливе у разі, якщо недостатнім є розмір аліментів, які вона (вони) одержують. Закон передбачає такий алгоритм: існує та виконується договір про сплату аліментів на дитину (дітей), рішення суду (судовий наказ) про стягнення аліментів на дитину (дітей); на дитину призначені аліменти; розмір аліментів, які вона (вони) одержує (одержують), недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування; під час поділу майна подружжя частка в майні того з них, з ким проживає дитина (діти), за рішенням суду збільшується. Для застосування частини 3 статті 70 СК України щодо збільшення частки у спільному майні подружжя того з них, з яким проживає дитина з особливими потребами, необхідно встановити, зокрема, які саме потреби виникають у такої дитини та з чим вони пов`язані, як вони можуть забезпечуватися та чи покриває розмір сплачуваних аліментів понесені витрати та їх забезпечення та/або непонесені, але необхідні витрати.

62. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2010 року народження та ОСОБА_5 , 2012 року народження, які проживають разом з позивачкою, на користь якої з відповідача на підставі рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22.05.2020 стягнуто аліменти на спільних дітей у розмірі 1/2 частки всіх доходів щомісячно відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відомості про наявність заборгованості або ухилення від виконання рішення суду у матеріалах справи відсутні.

63. Представник позивачки у позовній заяві стверджував, що фактично весь тягар утримання та повноцінного розвитку дітей лежить на позивачці, а відповідач щомісячно сплачує аліменти у розмірі 7035,18 грн, що недостатньо навіть для забезпечення харчування трьох дітей.

64. Разом з тим, слід зазначити, що недостатність розміру аліментів має бути не лише заявлена, але й належно обґрунтована у категоріях реальної потреби дитини у додатковому забезпеченні, що не охоплюється загальнообов`язковими формами утримання. Натомість позивачкою не заявлявся позов про збільшення розміру аліментів, що стягуються на дітей; стягнення додаткових витрат на дітей або перегляд визначеного обсягу утримання, що свідчило б про оскарження встановленої межі участі відповідача у забезпеченні спільних дітей сторін.

65. Також суд вважає, що надані стороною позивача платіжні документи про несення витрат на дітей та загальні твердження про несення додаткових витрат на дітей не підтверджують саме факт недостатності розміру аліментів, а свідчать про ініціативу позивачки щодо створення комфортних умов відпочинку та розвитку дітей, та самі по собі не доводять того, що відповідач ухилявся від виконання свого обов`язку або ж не забезпечує базового рівня утримання дітей.

66. За таких обставин, суд не вбачає наявності правових та фактичних підстав для висновку про істотну перевагу в обсязі утримання, покладеного на одного з батьків та вважає відсутніми підстави для застосування положень частини третьої статті 70 СК України.

67. Враховуючи презумпцію рівності часток подружжя, яка закріплена частиною першою статті 70 СК України, а також те, що участь у вихованні й утриманні дітей є рівним обов`язком обох батьків незалежно від місця проживання дитини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відступу від рівності часток у спільному майні подружжя у даній справі.

68. Зважаючи на те, що домовленості між сторонам з приводу поділу спільного майна не досягнуто, відповідно до вимог статей 60, 70 СК України суд вважає наявними підстави для визнання за кожною зі сторін, в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя, права власності на половину частки в спірному майні, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 кв. м., оскільки вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

(і) Щодо судового збору

69. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

70. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути частину понесених та документально підтверджених витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7 019, 61 грн. (1% х 1/2 х 1 403 921,97 грн (оціночна вартість спірного майна згідно довідки від 16.09.2024)).

(іі) Щодо витрат на професійну правничу допомогу

71. Встановлено, що у даній справі позивачем понесено витрати на правничу допомогу, надану адвокатами Давиденко Н.В. та Давиденком В.В. на підтвердження чого надав копію ордеру №1103988 від 14.10.2024, виданого на ім`я ОСОБА_12 ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Давиденко Н.В. серії ЖТ №001380 від 28.07.2023; копію договору про надання правничої допомоги від 23.08.2024; копію акту приймання-передачі послуг №1 до вказаного договору; копію договору №23/08/24 про надання правничої допомоги від 23.08.2024; копію акту приймання-передачі послуг №1 до договору №23/08/24 від 23.08.2024.

72. Відповідно до п. 5 договору про надання правничої допомоги від 23.08.2024 сторони погодили визначити фіксований розмір гонорару адвоката Давиденко Н.В. за подання позовної заяви до суду та участь у судових засіданнях у розмірі 15 000 грн. Згідно з п. 6 вказаного договору гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, яким закінчується розгляд справи (рішення по суті, ухвала про залишення позовної заяви без розгляду або про закриття провадження у справі тощо).

73. Згідно з актом приймання-передачі послуг №1 від 16.05.2025, підписаного між ОСОБА_1 та адвокатом Давиденко Н.В., сторонами погоджено обсяг наданих послуг (а.с. 114).

74. Відповідно до п. 5 договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024 сторони погодили визначити фіксований розмір гонорару адвоката Давиденко В.В. за участь у судових засіданнях у розмірі 10 000 грн. Якщо в справі відбудеться більше п`яти судових засідань, то шосте та кожне наступне засідання оплачується додатково в розмірі 2 000 грн. Згідно з п. 6 цього договору гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, яким закінчується розгляд справи (рішення по суті, ухвала про залишення позовної заяви без розгляду або про закриття провадження у справі тощо).

75. Згідно з актом приймання-передачі послуг №1 від 16.05.2025, підписаного між ОСОБА_1 та адвокатом Давиденко В.В., сторонами погоджено обсяг наданих послуг, а саме: участь в судових засіданнях у справі, які відбулися 04.03.2025 та 01.04.2025 (а.с. 117).

76. Отже, загальний розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвокатів, які підтверджені відповідними доказами становить 35 000 грн (15 000 грн + 10 000 грн х 2).

77. Будь-яких клопотань про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами за наслідком розгляду справи відповідач та його представник суду не подавали.

78. За правилами частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3).

79. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково (присуджено 1/2 частку спірного майна із заявлених 4/5 частки майна, тобто 62,5%), з відповідача на користь позивача слід стягнути частину понесених та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу розміру задоволених позовних вимог у розмірі 21 875,00 грн. (35 000 грн х 62,5 %).

Керуючись статтями 12, 19, 30, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 25,0 кв. м.

3. У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 25,0 кв. м.

4. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 019 (сім тисяч дев"ятнадцять) гривень 61 копійку та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 857 (двадцять одна тисяча вісімсот п"ятдесят сім) гривень 00 копійок.

6. У задоволенні стягнення іншої суми судових витрат, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_6

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА