Справа № 530/2703/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.07.2025 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г. ., представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дем`янченка С.М. , відповідача ОСОБА_2 - адвоката Зінченка Г.В. розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Зіньків Полтавського району Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 подану її представником адвокатом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення збитків ,завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення збитків ,завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

З позову вбачається що ОСОБА_1 є власником автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 . Даним автомобілем керує вона та її чоловік ОСОБА_3 .01.09.2024 року о 08 годині 45 хвилин водій ОСОБА_2 в м.Зіньків по вулиці Погрібняка Полтавського району Полтавської області керуючи мопедом ALPHA д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 чоловіка позивача ОСОБА_1 ,транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень ,чим порушив п.13.1 прави дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 850 гривень на користь держави . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .. Відповідно до висновку № 1097/10-24 від 03.10.2024 року оцінювача СЛД ФОП ОСОБА_4 по визначенню вартості матеріального збитку ,вартість матеріального збитку нанесеного вланснику автомобіля КТЗ Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 пошкодженого внаслідок ДТП становить 18690,10 грн. Вартість проведення оцінки автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 згідно виконаних робіт від 16.10.2024 року становить 4000 грн. ОСОБА_3 звертався з заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди завданої ДТП 01.09.2024 року ОСОБА_2 , але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що мопед ALPHA д.н.з. НОМЕР_2 не вважається транспортним засобом який підпадав під дію Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . Відповідач ніяких збитків за вчинене ДТП позивачу ОСОБА_1 не відшкодував , ОСОБА_1 змушена була за власні кошти відновлювати автомобіль ,докладати додаткових зусиль для організації свого життя ,постійно хвилювалась ,в зв`язку з цим погіршився стан її здоров`я ( постійно підвищувався тиск, страх ,головні болі) внаслідок чого вона зазнала незручностей і звичному житті. Враховуючи вищевикладене позивач просила суд ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду завдану ДТП в сумі - 18690 грн, матеріальну шкоду завдану проведенням експертної оцінки в сумі - 4000 грн, моральну шкоду завдану ДТП в сумі 10 000 гривень ( десять тисяч ) гривень та судові витрати, що складаються з 1211 грн 20 коп. сплаченого судового збору за подання позову та 18000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.01.2025 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 12.03.2025 року ( а.с.37),яке в подальшому було відкладено на 28.05.2025 року та на 23.07.2025 року

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги підтримала в повному обсязі ( а.с.83), з`явився її представник адвокат Дем`янченко С.М. ,позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Зінченко Г.В. з`явилися, позовні вимоги не визнали ,відповідач зазначив ,що пошкодженого автомобіля не бачив, сам є інвалідом ІІІ групи з дитинства ,штраф за вчинене правопорушення у розмірі 850 гривень сплатив, постанову про адміністративне правопорушення не оскаржував, оскільки у нього не було адвоката . Коштів у нього таких немає , щоб сплачувати позивачці.

Третя особа ОСОБА_3 не з`явився ,надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності ,заперечень проти позову не надав ( а.с.82).

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено що постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 року у справі № 530/1935/24 з якої вбачається , що 01.09.2024 року о 08 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_2 в м. Зіньків по вулиці Погрібняка, Полтавського району, Полтавської області, керуючи мопедом ALPHA, д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.13.1 правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн.( а.с.14-15).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. ст.15,16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст.12,13, 81 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

З урахуванням чого, суд вважає доведеним факт вини відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.09.2024 року.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно дослідженої в судовому засіданні постанови щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.09.2024 року встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.09.2024 року, транспортний засіб Renault, д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку № 1097/10-24 від 03.10.2024 року оцінювача СЛД ФОП ОСОБА_4 по визначенню вартості матеріального збитку ,вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля КТЗ Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 пошкодженого внаслідок ДТП становить 18690,10 грн. ( а.с.17-22).

Таким чином судом встановлено, що внаслідок ДТП з вини відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 18690 грн.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, суд дійшов висновку, що саме з відповідача підлягає стягненню нанесена шкода у розмірі 18690 грн, а тому вказана вимога позивача підлягає до задоволення.

Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Щодо стягнення 10000 грн моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст.23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, судом установлено, що ДТП стало результатом винних дій водія відповідача.

З огляду на викладене, власник/ володілець автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілим за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо у момент ДТП керував транспортним засобом (є заподіювачем шкоди) або у випадку, передбаченому ч.2 ст.1187 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Факт вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, належний позивачці автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 винуватість ОСОБА_2 у вчинення автопригоди, порушенні ним Правил дорожнього руху та пошкодженні майна позивачки, є встановленим на підставі постанови судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі № 530/1935/24, яка набрала законної сили 07.10.2024.

Такі обставини, встановлені стосовно відповідача постановою суду в адміністративній справі, не підлягають доказуванню у даній справі, та не спростовані відповідачем (ч. 5 ст. 82 ЦПК). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України така постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанова суду у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань.

Суд зауважає, що неправомірними по відношенню до позивачки діями відповідача, що полягали, у вчиненні ДТП, пошкодженні транспортного засобу позивачки, відсутності активних дій, спрямованих на добровільне залагодження конфлікту та відшкодування шкоди очевидно, що могла бути завдана моральна шкода позивачці.

Керуючись принципом справедливості, виваженості, розумності, суд приходить до висновку, що від неправомірних дій відповідача позивачка дійсно зазнала моральних страждань , погіршився стан її здоров`я, що в свою чергу потягли за собою душевні хвилювання, які нею оцінені у сумі 10000,00 гривень, та вважає що вимоги у цій частині підлягають задоволенню. На переконання суду, такий розмір є розумним, справедливим та співмірним понесеним позивачкою стражданнями, внаслідок вчинення відповідачкою дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП, та зважаючи на поведінку відповідача у подальшому (невжиття ним заходів з метою добровільного відшкодування шкоди, уникнення спілкування з позивачкою тощо).

Щодо стягнення витрат на оплату проведення експертизи, проведеної для встановлення розміру заподіяної шкоди, на правничу допомогу та судового збору, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: ( 1) на професійну правничу допомогу; ( 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; ( 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; ( 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ст. 133 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 6-9 ст. 139 ЦПК України).

Як вбачається з акту виконаних робіт від 16.10.2024 року вартість виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 становить 4000 грн за проведення експертної оцінки ( а.с.26), які згідно платіжної інструкції № @2PL993974 від 16.10.2024 року сплачені ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_4 ( а.с.27), а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки підтверджуються матеріалами справи.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом даної справи, становить сплачений судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1211,20 грн, витрати на оплату послуг експерта 4000 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 19211,20 грн.

Судом встановлено, що 26.10.2024 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Дем`янченко Сергієм Миколайовичем укладено Договір про надання правової допомоги № 18 від 26.10.2024 року. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 26.10.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг)( а.с.9,10). Відповідно до акту №1 виконаних робіт від 26.10.2024 вартість послуг складає 18000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 18 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Платіжна інструкція №9358-8589-8250-1308 від 28.10.2024 року, наявна в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1211,20 грн. судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись статтями 22,23,1166,1167 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 подану її представником адвокатом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення збитків ,завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 матеріальну шкоду завдану ДТП в сумі - 18690 грн, матеріальну шкоду завдану проведенням експертної оцінки в сумі - 4000 грн, а всього - 22690 (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто) грн 10 коп. завданої шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 моральну шкоду завдану ДТП в сумі 10 000 гривень ( десять тисяч ) гривень

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 судові витрати, що складаються з 1211 грн 20 коп. сплаченого судового збору за подання позову та 18000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 19211 (дев`ятнадцять тисяч двісті одинадцять) грн 20 коп. - судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 28 липня 2025 року.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області О.В. Ситник