Справа № 650/5989/24
Номер провадження 2/954/438/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Олійник В. М.,

за участю секретаря судового засідання Дудки А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дудчани помер її брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших осіб, які б мали право на спадкування цього житлового будинку за заповітом або за законом після смерті ОСОБА_2 немає. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем належного її брату житлового будинку з будівлями та спорудами за вказаною адресою.

Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті брата на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя померлий не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами є власністю ОСОБА_2 . Він був власником будинку станом на серпень 1992 року та на час своєї смерті. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, бо власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може.

Враховуючи зазначені обставини, позивач просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на будинок загальною площею 47,2 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м, позначеного на плані літерою "А" з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 21.01.2025 відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 17.02.2025.

Ухвалою суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.04.2025.

Ухвалою суду від 16.04.2025 вирішено питання про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 16.05.2025.

У судовому засіданні від 16.05.2025 оголошено перерву до 25.07.2025 для отримання витребовуваних доказів.

Фактичні обставини, які встановив суд.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.12.2001, виданого Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області (а. с. 11).

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.1958, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а. с.15).

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а. с.14).

До позову додано копію технічного паспорту об`єкту нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , за яким загальна площа становить 47,2 кв. м, житлова площа становить 29,5 кв. м. За характеристиками будинку садибного типу зазначено назви будівель та рік споруджень, зокрема: А житловий будинок, 1978; а прибудова, 1978; а1 ганок, 1978; Б літня кухня, 1990; підБ погріб, 1990; В душ, 2021; Г навіс, 2021; Д туалет, 1978; Е сарай, 1978; Ж сарай, 1978; №1 хвіртка, 1980; №2 ворота, 1980; №3 огорожа, 1980; №4 - водопровід, 1978 (а. с. 7-10).

З повідомлення приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н. М. від 23.09.2024 №02-14/979 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю (а. с. 12).

За випискою із облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 року, головою господарства за адресою: АДРЕСА_1 зазначений ОСОБА_2 (а. с. 17).

За довідкою Милівської сільської військової адміністрації №262 від 11.10.2024. ОСОБА_2 постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 ; разом з ним на день смерті були зареєстрованими та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (а. с. 18).

З повідомлення приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н. М. від 07.07.2025 №01-161/383, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №315/2002 та відповідно до відомостей спадкової справи, спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 .

Норми права, які застосував суд.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості.

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Висновок суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Суд встановив, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право власності на нерухоме майно на момент його набуття померлим не залежало від державної реєстрації, бо виникло до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.

Однак відсутність такої реєстрації позбавляє позивача ОСОБА_1 права успадкувати такий будинок.

З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, померлий не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії, беручи до уваги, що будинок входить в спадкову масу, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Разом з тим, позивач ставить вимогу про визнання права власності на будинок загальною площею 47,2 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м, позначеного на плані літерою "А" з допоміжними господарськими будівлями та спорудами. Щодо допоміжних господарських будівель та споруд, суд враховує, що літня кухня (Б) та підвал (підБ), туалет (Д), сарай (Е, Ж), хвіртка (№1), ворота (№2), огорожа (№3), водопровід (№4): Ці об`єкти, згідно з технічним паспортом, були збудовані до 2001 року (1978, 1980, 1990 роки), тобто за життя власника ОСОБА_2 , отже входять у спадкову масу.

Однак, душ (В) та навіс (Г) згідно з технічним паспортом, були збудовані у 2021 році, тобто через 20 років після смерті власника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Відтак такі об`єкти не входять у спадкову масу, а отже позивач не може набути права власності на них в порядку спадкування після смерті брата - ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок загальною площею 47,2 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м, позначеного на плані літерою "А" з допоміжними господарськими будівлями та спорудами (рік зведення яких 1978, 1980, 1990), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Милівська сільська військова адміністрація Бериславського району Херсонської області; місцезнаходження: вул. Бериславська, 36, с. Милове, Бериславський район, Херсонська область; .

СуддяВ.М. Олійник