УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року

м. Київ

справа № 537/632/24

провадження № 61-8218ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2025 року у складі судді Дряхлова Є. О. та постанову Полтавського апеляційного суду

від 04 червня 2025 року у складі колегії суддів: Триголова В. М., Дорош А. І., Панченко О.О.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича,

постановив ухвалу про наступне:

1. У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л.

2. Скарга мотивована тим, що у зв`язку із виконанням у добровільному порядку ОСОБА_1 у повному обсязі виконавчого провадження

№ НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука від 06 вересня 2024 року у справі № 537/632/24, він звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з його майна. Однак, 25 грудня 2024 року приватний виконавець відмовив у знятті арешту з майна та коштів ОСОБА_1 , зазначивши при цьому підставою для відмови - несплату основної винагороди в розмірі 20 100 грн.

3. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 24 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

4. 30 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

5. Касаційну скаргу обґрунтовує тим, що, враховуючи те, що заборгованість перед ОСОБА_2 була добровільно погашена без застосування приватним виконавцем заходів примусового виконання, відповідно у приватного виконавця відсутнє право на стягнення основної винагороди, а відсутність такого права виключає можливість застосування обмежувальних заходів у вигляді арешту.

6. Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої та шостої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

7. Вказаними нормами ЦПК (див. пункт 6) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

8. Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, є наступне.

9. З матеріалів касаційного провадження та оскаржуваного судового рішення вбачається, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за договором позики від 01 січня 2023 року у розмірі

200 000 грн.

10. На виконання рішення суду Крюківським районним судом міста Кременчука 06 вересня 2024 року видано виконавчий лист № 537/632/24, який перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. 13 грудня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження

№ НОМЕР_2.

11. В межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 приватним виконавцем було вжито ряд наступних дій:

- направлено запит № 58474 від 13 грудня 2024 року на отримання інформації, що становить банківську таємницю, до АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ «АЛЬТБАНК», ПАТ АБ «Південний», АТ «КРЕДОБАНК»,

АТ «УКРСИББАНК», АТ «ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК», АТ «СЕНС БАНК», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Банк 3/4», АТ «СКАЙ БАНК», ПАТ «Банк Восток», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» з проханням надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- направлено запит до ПФУ № 244947233 від 13 грудня 2024 року про фізичних осіб-боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи. В свою чергу Пенсійний фонд України надав відповідь, згідно з якою встановлено, що останній раз боржник отримував заробітну плату 01 липня 2024 року. За таких умов у боржника відсутні офіційні джерела доходів, а відповідно неможливо винести постанову про звернення стягнення на них;

- на підставі відомостей з НКЦПФР сформовано довідку від 13 грудня 2024 року про власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, на підставі якої встановлено, що боржник не володіє пакетом голосуючих акцій;

- сформовано довідку в Єдиній уніфікованій системі сільськогосподарської техніки Держпродспоживслужби, в результаті чого встановлено, що за боржником не зареєстрована сільськогосподарська техніка;

- направлено запит № 58507 від 13 грудня 2024 року до Північно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці та Державного підприємства «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин» з метою отримання інформації про наявність у боржника будь-якого майна;

- в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було сформовано довідку стосовно боржника та встановлено, що боржник є фізичною особою-підприємцем;

- направлено запит № 244947247 від 13 грудня 2024 року до ДФС України стосовно наявних у боржника - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи. З відповіді ДФС України було встановлено, що у боржника відкриті рахунки в низці банківських установ, зважаючи на це, цього ж дня було винесено постанову про арешт коштів боржника від 13 грудня 2024 року у ВП № НОМЕР_2, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках;

- з інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна було встановлено, що боржнику на праві власності належать об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира загальною площею 60,58 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 36,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- винесено постанову про арешт майна боржника від 13 грудня 2024 року у

ВП № НОМЕР_2, якою було накладено арешт на належні боржнику квартири, а також на все рухоме майно боржника. Відповідні обтяження були зареєстровані в ДРРП та ДРОРМ;

- направлено запит до Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 13 грудня 2024 року № 58516 з метою отримання інформації стосовно зареєстрованих осіб у вищезазначених квартирах, належних боржнику.

12. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 13 грудня 2024 року ВП № НОМЕР_2, якою визначено розмір основної винагороди приватного виконавця у сумі 20 100 грн.

13. У зв`язку із врегулюванням спірних відносин між стягувачем та боржником 18 грудня 2024 року ОСОБА_2 повідомила приватного виконавця, що, керуючись частиною восьмою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII), боржник за згодою стягувача передав їй належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за виконавчим листом. На підтвердження зазначеного стягувачем надано акт про передачу майна в рахунок погашення боргу від 18 грудня 2024 року, у зв`язку із чим стягувач просила зняти арешт з переданої квартири.

14. 18 грудня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову

ВП № НОМЕР_2 про зняття арешту з майна - квартири

АДРЕСА_3 . Крім того, враховуючи встановлення факту фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, приватним виконавцем

18 грудня 2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження

№ НОМЕР_2 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

15. Відповідно до статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

16. Статтею 1 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

17. Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

18. Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 18 Закону від 02 червня

2016 року № 1404-VIII виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

19. Згідно зі статтею 56 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Опис та арешт майна здійснюються не пізніше, як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

20. Тлумачення статей 10, 18, 51, 56 Закону від 02 червня 2016 року

№ 1404-VIII свідчить, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду і може накладатися виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

21. Підстави для зняття арешту передбачені статтею 59 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.Зокрема, відповідно до пункту 2 частини четвертої вказаної статті підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

22. Судами встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В. Л. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 13 грудня 2024 року ВП № НОМЕР_2, якою визначено розмір основної винагороди приватного виконавця у сумі

20 100 грн. Постанова є чинною.

23. Твердження боржника у касаційній скарзі про відсутність будь-яких законних підстав для стягнення з нього винагороди приватного виконавця є необґрунтованим. Дії приватного виконавця були правомірними та здійсненими відповідно до Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

24. Верховний Суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про те, що арешт не підлягає зняттю а скарга задоволенню, оскільки суду не надано доказів сплати основної винагороди приватного виконавця, як це передбачає Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

25. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди ОСОБА_1 з такими висновками судів попередніх інстанцій, проте вони не спростовують правильність застосування судами норм процесуального права.

26. З огляду на наведене у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 червня 2025 року слід відмовити, оскільки скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 258-261, 394 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у справі № 537/632/24.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков