єдиний унікальний номер справи 531/1396/25
номер провадження 2-о/531/35/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Фисун Л.С.,

за участю секретаря Нагорної О.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , представник заявника ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в :

у червні 2025 року заявник, через свого представника звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 .

Подану заяву обґрунтовувано тим, що син заявниці- ОСОБА_4 загинув під час захисту Батьківщини. При оформленні соціальних виплат посадовими особами виявлені розбіжності у прізвищі загиблого сина та дошлюбному прізвищі заявниці. Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідне для подальшого оформлення соціальних виплат.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Шишкіна Д.В. в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, у якій просить залишити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду. Заяву обґрунтовано тим, що звертаючись до суду заявниця зазначила, що встановлення даного факту їй потрібно для отримання соціальних виплат. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Від встановлення юридичного факту залежить підтвердження за заявницею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати грошового забезпечення загиблого військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Також зазначають, що відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Представник заявника - адвокат Вайда В.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви представника заінтересованої особи про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.

Представники заінтересованих осіб Міністерства оборони України та Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним ст. 2 КАС України.

Частиною 2 ст. 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Тобто у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.

У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Ст. 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); -чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Однією з підстав залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду представник Міністерства оборони України, зазначає ч. 6 ст. 294 ЦПК України, тобто, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, проте не вказує який саме спір про право виник під час розгляду даної справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) зазначила, що вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Крім того, встановлення факту родинних відносин між заявницею та її померлим сином призведе до реалізації прав заявниці на отримання грошових виплат, що у свою чергу не свідчить про наявність спору про право цивільне.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22).

Таким чином, процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість виникнення у майбутньому.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що встановлення факту, який просить встановити заявник, на підставі ст. 19 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 260, 294, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України щодо залишення заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2025 року.

Суддя: Л.С.Фисун