Провадження №2-о/756/470/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Омельчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою у якій просить встановити факт смерті свого батька ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Україна.
В обґрунтування заяви заявник вказує, що Кіровським відділом записів актів цивільного стану Донецького міського управління юстиціїх Міністерства юстиції, так званої, ДНР видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України.
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті померлого.
Заявник просив заяву задовольнити у повному обсязі.
Представники Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.
Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.
Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.
Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду.
Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
За відомостями заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Кіровським відділом записів актів цивільного стану Донецького міського управління юстиціїх Міністерства юстиції, так званої, ДНР та довідкою про причину смерті №9109 від 30.12.2023 року, фотографіями з місця поховання.
З письмових пояснень ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого вбачається, що вона знає про розгляд даної заяви, підтверджує факт смерті ОСОБА_3 та не заперечує щодо його встановлення у судовому порядку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.
Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Україна, підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 81, 82, 89, 141, 315, 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Україна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук