Справа № 166/1054/25
Провадження № 2/166/361/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2025 року сел.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Омелько Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Коллект Центр" у червні 2025 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами №4745106 від 14.03.2021 у розмірі 31697,28 грн, судовий збір у розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн.

Свій позов обґрунтовує, що 14 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 4745106, згідно якого відповідачу було надано кредит на строк у сумі 8000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на визначених умовами договору.

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір №26/01-2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №4745106.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт капітал» 10 січня 2023 року відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі і за договором № 4745106.

В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість за договором №4745106 від 14.03.2021 в сумі 31697,28 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7151,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 24546,28 гривень.

З врахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 31697,28 гривень заборгованості за кредитним договором, судові витрати по сплаті судового збору та витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 13000,00 гривень.

Ухвалою судді від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.07.2025 від представника відповідача адвоката Панасюка І.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач не заперечує щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7151 грн, однак позовні вимоги щодо стягнення з нього відсотків за користування кредитом за період з 29.03.2021 року не визнав, оскільки вважає, що вони були нараховані поза межами строку кредитування та він є військовослужбовцем та учасником бойових дій.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача звернувся із заявою провести розгляд справи без нього та відповідача з урахування доводів, викладених у відзиві , позов задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4745106, на підставі якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень (п.1.2 договору); строк надання кредиту 15 днів з 14 березня 2021 року (п.1.3 договору); термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29 березня 2021 року (п.1.4 договору).

Згідно з п.1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 12.00 грн, які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1 умов договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За умовами п.2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в розмірах, зазначених в п.1.5.1-1.5.2 договору, в термін вказаний у п.1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2 або проценти за стандартною базовою ставкою, визначеною п.1.6 договору в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору.

Пунктом 2.3 вказаного договору передбачені умови пролонгації строку кредитування.

Згідно з п. 2.3.1.1. Договору пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на вебсайті товариства miloan.ua (далі сайт товариства) і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.

Відповідно до п.2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.

Згідно з п.6.1 кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитних договорів або інформація з посиланням на них є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству (п. 6.2 кредитного договору).

За змістом п. 6.3 кредитних договорів позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на вебсайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитних договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

Додатком №1 до договору про споживчий кредит №4745106 від 14 березня 2021 року, визначено Графік платежів за вказаним договором, відповідно до якого заборгованість мала бути сплачена 29 березня 2021 року в розмірі 8012,00 гривень з яких: 8000,00 гривень сума кредиту; 12.00 гривень - проценти за користування кредитом (а.с.62).

Відповідно до копії анкети - заяви на кредит № 4745106, погодженні умови кредитування по заяві № 4745106: сума кредиту 8000,00 гривень, погоджений строк кредиту 15 днів, комісія за надання 0.00 гривень, проценти за користування кредитом 12 гривень, ставка процентів 0.01 % за кожен день користування (а.с.82).

Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджується, що ОСОБА_1 підписав кредитний договір № 4745106 від 14 березня 2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R47180, який був відправлений 14 березня 2021 року на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.84).

Перерахування кредитних коштів в сумі 8000,00 гривень на картковий рахунок НОМЕР_2 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 08.05.2025 .

Як вбачається з матеріалів справи 26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №4745106 від 14.03.2021 року, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу та витягом з нього.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за Договором про споживчий кредит №4745106 від 14.03.2021, що підтверджується реєстром боржників до договору відступлення та витягу з нього (а.с.59).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за договором про споживчий кредит № 4745106, заборгованість станом на 13 червня 2025 року складає 31697,28 гривень, з яких: 7151,00 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту; 24546.28 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги (а.с.17).

Враховуючи вищевказані договори відступлення прав вимоги, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , тому, суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит № 4745106 від 14 березня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем факт отримання кредитних коштів у сумі 8000,00 гривень відповідно до умов вказаного договору № 4745106 від 14 березня 2021 року не заперечується та не оспорюється факт укладення вищевказаного договору. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів, контррозрахунку також не було подано.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором становить 31697,28 грн, з яких: яких: 7151,00 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту; 24546,28 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом».

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача та вважає, що ним доведено належними та допустимими доказами факт, що сторонами погоджено розмір наданого кредиту, проте розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами не доведено, а тому позов слід задовольнити частково.

А відтак, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 7151 грн.

Позивач пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 24546,28 грн станом на 13.06.2025 року за період з 14.03.2021 по 13.06.2025 .

В частині заявлених до стягнення відсотків суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції чинної станом на день укладення кредитного договору ( 14.03.2021) було визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" дію пп. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року та триває по теперішній час.

Пункт 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565ск22), від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

Крім цього, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Закону України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжує діяти по теперішній час.

Згідно до довідки № 350/486/110/1/180/ПС від 03.06.2021 військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 30.03.2016 року по 03.06.2021 року.

Окрім того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій з 12.03.2015 року .

Отже, на момент укладення Кредитного договору 14.03.2021 року відповідач був військовослужбовцем, учасником бойових дій.

В Україні на момент укладення Кредитного договору діяв особливий період і нині триває воєнний стан.

Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", тому відсотки за користування кредитами з нього стягненню не підлягають.

Таким чином, відповідач зберіг до цього часу своє право не сплачувати проценти по кредитах, які є предметом цього розгляду, проценти з нього не можуть бути стягнуті, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Зважаючи на викладене, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №4745106 від 14.03.2021 у розмірі 7151 грн за тілом кредиту.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 546,51 грн. (7151/31697,28*2422,4 = 546,51).

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд прийшов до наступних висновків.

У матеріалах справи міститься копія договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладеного між ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» ,заявки на надання юридичної допомоги від 01.05.2025 року №662, витягу з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, згідно з яким вартість надання усної консультації з вивчення документів становить 4000,00 грн.; складання позову 9000,00 грн., тобто вартість витрат на професійну допомоги позивачем оцінена на суму 13000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.3 ст. 141 ЦПК України, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306), до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», заборгованість за Договором №4745106 від 14.03.2021 року у розмірі 7 151 ( сім тисяч сто п`ятдесят одна )гривня.

В решті задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 546 ( п`ятсот сорок шість ) грн 51 коп, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. З. Фазан