Дата документу 23.07.2025
Справа № 334/3516/24
Провадження № 2/334/143/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення

в с т а н о в и в :

Позивач в особі Комунального підприємства «Водоканал» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 33 349,87 грн. за період з 01.09.2019 року по 29.02.2024 роки.

На виконання Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

Згідно заявлених вимог, у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 . Відповідач користуються послугами КП Водоканал, але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, тому за період з 01.09.2019 по 29.02.2024 у нього утворилась заборгованість в сумі 33349 грн. 87 коп., що підтверджується доданим розрахунком заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також суму судового збору, понесену при зверненні з позовом до суду у розмірі 3028,00 грн.

Також позивач зазначає, що нарахування за користування послугами водопостачання та водовідведення проводилися виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб проживаючих за вказаною адресою.

Комунальне підприємство "Водоканал" надає воду і здійснює прийняття стоків в комунальну каналізацію споживачам м. Запоріжжя. Абоненти - громадяни несвоєчасно вносять оплату за спожиту воду і надані послуги водовідведення, що призводить до неможливості належного, своєчасного і якісного забезпечення всіх верств к населення, підприємств, установ і організацій вказаними послугами. В результаті КП "Водоканал" не має нагоди своєчасно розрахуватися за своїми зобов`язаннями, що приводить до значного зростання кредиторської і дебіторської заборгованості. Отже, скориставшись своїм правом, позивач звернувся до суду з відповідним з вимогою про стягнення заборгованості з оплати за централізоване водопостачання і водовідведення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.

Скориставшись своїм правом, представником відповідача адвокатом Фельским С.Л. подано відзив на позовну заяву, згідно якого він вказує, що позивачем не надано жодних документів, щодо підтвердження права власності на квартиру та кількість осіб прописаних за вказаною адресою. Також на надано жодних первинних документів, з яких суд міг констатувати, що послуга водопостачання взагалі надається до зазначеного будинку. Не надано доказів обсягу послуги яка надавалась до будинку. Відсутні розрахунки обсягів послуги яка надана до будинку та обсяги послуги які нараховуються на відповідача. З матеріалів долучених до позовної заяви не зрозуміло за який період, та які послуги отримані відповідачем. Та чи отримані вони взагалі.

Представник відповідача зазначає, що відповідач взагалі не мешкає у квартирі за адресою АДРЕСА_1 та водопостачанням не користується.

05.12.2023 року у квартирі АДРЕСА_2 встановлено вузел розподільного обліку (лічильник води). До грудня 2023 року, у вказаній квартирі лічильник був відсутній, тому до Водоканалу надавалися нульові показники споживання води. А з грудня 2023 року послуга не отримується взагалі, але згідно розрахунку позивача, йому нараховано 1 697,80 грн за грудень, 32,32 грн. за січень та 5225 гривень за лютий.

Отже, ОСОБА_1 заперечує отримання послуг водопостачання у тому обсязі який зазначено у розрахунках. Узгодити іншу суму з позивачем проти якої не заперечуватиме відповідач не можливо, оскільки обсяг послуг та підстави нарахування заборгованості відсутня.

На підставі вищевикладеного, відповідач та його представник просили суд відмовити у задоволенні позову КП «Водоканал».

Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача у судовому засіданні доводив, обставини пред`явлення позову до суду та доводив, що особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Від відповідача жодних заяв про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою відповідача до КП «Водоканал» не надходило. Тому обов`язок щодо оплати наданих послуг покладається саме на відповідача ОСОБА_1 .

Відповідач та його представник у судовому засіданні просили суд відмовити позивачу у позові на підставі викладених у відзиві обставин.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши позовну заяву, письмові докази, які долучені до матеріалів справи, зокрема розрахунок заборгованості за весь період, копії актів зняття показань засобу вимірювальної техніки вузла комерційного обліку, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Предметом регулювання Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189-VII є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Пунктом 5 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про житлово - комунальні послуг», норми цього закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем холодного та гарячого водопостачання;

Відповідно до п. 11 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційне кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлові-комунальні послуги», виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Згідно Статуту КП «Водоканал», предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста та деяких районів області питної води; забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків.

Отже, КП «Водоканал» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в м.Запоріжжя та Запорізькому районі. Обов`язок КП «Водоканал» надавати споживачам послуги з централізованого водопостачання породжує обов`язок проводити нарахування за послуги відповідно до чинного законодавства, а саме Закону України «Про житлово комунальні послуги», пп.11,21 Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, згідно з якими нарахування за користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення проводились виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб. Тобто, за відсутності засобів обліку, нарахування проводяться у відповідності до кількості зареєстрованих осіб. Згідно ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік спожитих послуг з централізованого водопостачання здійснюється за показаннями засобу вимірювальної техніки вузла комерційного обліку, встановленого на водопровідному вводі у будинок (під`їзд).

Відповідно ст. 10 Закону, обсяги спожитої у будівлі питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку, розподіляються між споживачами. У разі, якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно питної води (крім обсягу, витраченого на загально будинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційне до кількості осіб, які користуються такими послугами.

Розподіл обсягів спожитої у будинку води між споживачами здійснюється відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).

Як було доведено в ході судового розгляду представником позивача, 01.12.2022р. на водопровідному вводі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено вузол комерційного обліку води.

01.12.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , був прийнятий до обліку КП «Водоканал» прилад розподільного обліку. Отже, за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою відповідача - в період з 01.09.2019 по 01.12.2022роки нарахування проводились у відповідності до встановлених нормативів (норм) споживання комунальних послуг.

У період з 01.12.2022р. до 01.12.2023р. нарахування виходячи з показань приладу комерційного обліку та у відповідності до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики.

У період з 01.12.2023р. по теперішній час нарахування проводяться згідно показань розподільчого приладу обліку встановленого в квартирі відповідача.

У лютому 2024 року відповідачеві було нараховано 5225,10 грн. за послу централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, у зв`язку із наступним.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягу комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. У разі ненадання показань нарахування здійснюється за комерційним приладом обліку. Після відновлення надавання показань приладу обліку, виконавець послуг здійснює перерахунок. При цьому, показання враховуються у тому місяці, у якому їх було надано.

Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого водопостачання централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 05.07.2019року, у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та недопущення споживачем виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопущення, виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживача, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належить встановлення нормативів (норм) споживання комунальних послуг. Так, рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про затвердження питомих норм споживання питної води у м.Запоріжжі» № 768 від 01.12.2017р. - № 499 від 18.12.2020р.; № 96 від 29.03.2021року були встановлені норми водоспоживання на вищезазначений період.

Відповідно до норм Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» повноваження по встановленню тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно ст.3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» до її повноважень належить формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики, реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг. Отже, керуючись положеннями Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», КП «Водоканал» здійснює нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення на підставі тарифів, затверджених НКРЕКП. Таким чином, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення КП «Водоканал» здійснюється у встановленому чинним законодавством порядку та на підставі затверджених тарифів та норм водоспоживання/показань засобів обліку.

Також, в ході судового розгляду доведено, що відповідно до п. 20 Правил 630 КП «Водоканал» щомісяця надавав споживачам платіжний документ, у якому передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Не спростовано й той факт, що КП «Водоканал» щомісяця здійснює формування та направлення рахунків на оплату наданих послуг.

Щодо твердження відповідача про його не проживання за адресою: АДРЕСА_1 , суд відноситься критично, оскільки відповідач в період утворення заборгованості, а також на момент розгляду справи в суді був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004р., споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р., індивідуальний споживач фізична або юридична, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Отже, враховуючи, що відповідач був зареєстрований на момент звернення до суду та у період виникнення боргу за даною адресою, у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а отже й належним відповідачем по справі.

Жодних заяв про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та централізованого водовідведення за адресою відповідача до КП «Водоканал» не надходило.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, обов`язок відповідача як особи, зареєстрованої за адресою надання послуг з водопостачання та водовідведення щодо оплати послуг наданих в цей період (у період виникнення боргу), встановлено на підставі закону.

Проте, суд зауважує, що протягом періоду, за який виникла заборгованість, споживач, що проживає/зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 не інформував та не надавав підтверджуючі документи до КП «Водоканал» про непроживання за адресою реєстрації.

Враховуючи наведене, КП «Водоканал» за наявною інформацією звернулося з позовом до особи, яка згідно з законом несе відповідальність за сплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

В той же час, п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на несплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 (чинних на момент виникнення боргу) зазначено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Порядком зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради № 142 від 24.03.2017р. (чинний на момент виникнення боргу) визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу.

При цьому, за попередній період перерахунки не проводяться.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів звернення до КП «Водоканал» з питання не нарахування заборгованості та щодо повідомлення позивача про не проживання за вказаною адресою, суд вважає ОСОБА_1 належним відповідачем по справі.

Згідно із вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наведеного вбачається, що обов`язок осіб, які зареєстровані в період виникнення боргу за вказаною адресою надання послуг з водопостачання та водовідведення, щодо оплати послуг наданих в цей період, встановлено на підставі закону.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 33 349,87 грн. за період з 01.09.2019 року по 29.02.2024 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Водоканал» підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували його правову позицію, викладену у відзиві на позов та спростовували б правову позицію позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 68 Житлового кодексу України, ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за спожиту воду та послуги із водовідведення на суму 33349,87 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,0грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.