У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/6898/25

провадження № 6/755/401/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Пархоменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, подану в межах цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в якій просить суд: визнати виконавчі листи № 755/6898/25, такими, що не підлягають виконанню та стянути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим листом грошові кошти в сумі 1 514,00 грн., а також кошти виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, мотивуючи свою заяву тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2025 року у справі № 755/6898/25 позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості та суму судових витрат. На примусове виконання рішення суду позивачем 04.07.2025 року отримано виконавчі листи № 755/6898/25, однак відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення суду від 26.05.2025 року у справі № 755/6898/25, що, на думку заявника, є підставою для визнання виконавчих листів № 755/6898/25 такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені заявником підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 травня 2025 року у справі № 755/6898/15 позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г, ) заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 липня 2018 року до 01 квітня 2025 року у розмірі 30 170 (тридцять тисяч сто сімдесят) гривень 01 копійку та здійснено розподіл судових витрат.

04.07.2024 року стягувачем Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» отримано виконавчий лист з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2025 року у справі № 755/6898/25.

11.07.2025 року представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» звернулась до приватного виконавця Жаботинського І.В. із заявою про примусове виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2025 року у справі № 755/6898/25 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 514,00 грн.

18.07.2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В. виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2025 року у справі № 755/6898/25 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 514,00 грн. - закрито у зв`язку із повним виконанням.

21.07.2025 року постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В. відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 про стягнення суми основного боргу згідно виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/6898/25 від 04.07.2025 року та накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи містять запит судді Київського апеляційного суду Саліхова В. про витребування матеріалів цивільної справи № 755/6898/25. У зв`язку із надходженням на адресу суду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2025 року у справі № 755/6898/25. (а.с. 43)

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Вказана норма містить імперативний припис, відповідно до якого виконавець зобов`язаний зупинити виконавче провадження за наявності підстав, передбачених в частині першій статті 38 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому закон не пов`язує реалізацію вказаних повноважень з ухваленням відповідного судового рішення.

Крім того, з системного аналізу абзацу 2 частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України вбачається, що на законодавчому рівні проводиться розмежування між зупиненням виконання оскаржуваного судового рішення, яке застосовується у випадку, якщо судове рішення підлягає примусовому виконанню, й зупинення дії судового рішення, якщо рішення не передбачає примусового виконання.

Відповідно до частини другої статті 370 ЦПК України у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятого ним судового рішення та рішення суду першої інстанції, що оскаржується. З наведеної норми вбачається, що суд апеляційної інстанції може зупиняти дію судових рішень, які не підлягають примусовому виконанню, але не має повноважень вирішувати питання щодо зупинення виконання рішення суду першої інстанції, якщо останнє підлягає примусовому виконанню, оскільки наведене відноситься до виключної компетенції виконавця на підставі частини першої статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, зупинення виконання рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню, у разі поновлення судом строку на апеляцію є виключно компетенцією виконавця. (постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц)

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. (постанова Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20)

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що про наявність правових підстав для визнання виконавчих листів № 755/6898/25, які видані Дніпровським районним судом м. Києва 04.07.2025 року такими, що не підлягають виконанню, з огляду на помилковість видачі виконавчих листів на рішення суду, яке оскаржено в апеляційному порядку з дотримання строків такого оскарження (а.с. 43), тому в цій частині заява підлягає задоволенню.

З приводу вимоги про стягнення із стягувача на користь заявника безпідставно одержаних за виконавчим документом грошових коштів, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 4 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Як убачається з матеріалів заяви заявником на підтвердження стягнення з його рахунку коштів за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва № 755/6898/25 від 04.07.2025 року надано копію постанови приватного виконавця від 18.07.2025 року ВП № НОМЕР_3, згідно якої виконавче провадження закрито, у зв`язку із стягнення з боржника ОСОБА_1 суми судового збору 1 514,00 грн.

Таким чином, за наявності правових підстав для визнання виконавчих листів № 755/6898/25 такими, що не підлягають виконанню, - наявні правові підстави для стягнення з стягувача на користь боржника ОСОБА_1 безпідставно одержаних за виконавчим листом коштів в сумі 1 514,00 грн.

Разом з тим, не підлягають стягненню грошові кошти винагороди приватного виконавця в сумі 151,40 грн., оскільки стягувач не є отримувачем цих коштів.

З огляду на вищевикладене, ураховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, подана в межах цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, подану в межах цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Виконавчі листи 755/6898/25, видані 04 липня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва, - визнати такими, що не підлягають виконанню.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти в сумі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 24 липня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган