Справа № 366/1128/25
Провадження № 2-з/366/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору

Представники учасників процесу: без виклику

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі відповідач) про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для:

1)Розірвання договору № SAMDNWFC7 від 12.09.2014 року, що був укладений між позивачкою та відповідачем;

2)Припинення нарахування по картці/рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» щомісячних платежів за договором № SAMDN7690 від 04.04.2011 та заборгованості по ньому, а також скасувати раніше нараховані платежі та заборгованість по ним в сумі 13 820, 44 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.04.2025 позовну заяву залишену без руху та надано позивачу строк для усунення.

23.05.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 24.07.2025.

07.07.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

-заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти 18.02.2025 по рахунку № НОМЕР_2 і додатковим рахунком договору SAMDN7690 від 04.04.2011 на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , до набрання рішенням у справі законної сили.

Заява обґрунтована тим, що в результаті шахрайських дій з належного ОСОБА_1 банківського рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», Договір № SAMDN7690 від 04.04.2011 було списано кредитні кошти в розмірі 97 000,00 грн., чим завдано заявниці збитків на суму 97 000,00 гривень. Заявниця зазначає, що 18.02.2025 року порушено кримінальне провадження, відомості про яке зареєстровано за № 0000056 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. З метою повідомлення відповідача про вчинені щодо позивачки шахрайські дії, ОСОБА_1 було надіслано на електронну адресу відповідача повідомлення із проханням вжити заходів для врегулювання ситуації, що склалась. Такі повідомлення були надіслані з електронної скриньки заявниці. Станом на дату підписання заяви про забезпечення позову, позивач відмовився врегульовувати ситуацію, що підтверджується листом від 05.03.2025 № 20.1.0.0.0/7-250305/26252 та продовжує нараховувати відсотки процентів та штрафних санкцій, у зв`язку із списанням коштів.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на наведені норми, враховуючи характер позову, вагомість поданих доказів при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому, єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на не можливість виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, у заяві щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених позивачем, не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Одночасно з цим, ч. 10 ст. 150 ЦПК України вказано, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вимога представника заявника про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти є по своїй суті вимогою, що заявлена у п. 2 позову про припинення нарахування по картці/рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» щомісячних платежів за договором № SAMDN7690 від 04.04.2011 та заборгованості по ньому.

Таким чином, забезпечення позову у спосіб, що вказано представником позивача є по суті вирішенням спору в частині однієї з позовних вимог, що суперечить ч. 10 ст. 150 ЦПК України, а тому такий захід не є можливим.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що встановлені обставини у своїй сукупності вказують на необгрунтованість вимог представника заявника, неузгодженість з вимогами закону, а тому заява про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Віталій МОВЧАН