УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 159/3247/24

провадження № 61-5146ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 06 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі часток житлового будинку, стягнення компенсації різниці від вартості часток, припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про виділ в натурі часток житлового будинку, стягнення компенсації різниці від вартості часток, припинення права спільної часткової власності.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Поділено в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 шляхом поділу на дві окремі ізольовані квартири.

Виділено ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , до складу якої входить приміщення: коридор 1-1 площею 8,5 кв.м.; кухню 1-8 площею 12.4 кв,м.; кімнату 1-7 площею 13,9 кв.м.: в прибудові (літ.а): паливну 1-2 площею 4,9 кв.м.; 1/2 частину сараю-літньої кухні (літ.Б-1), огорожу №1, 3 та ворота з хвірткою №2 залишити спільному користуванні, загальна площа 39.7 кв.м.

Виділено ОСОБА_1 на праві власності квартиру АДРЕСА_3 , до складу якої входить приміщення: в будинку (літ.А-1) кімнату 1-5 площею 20,7 кв.м., кімнату 1-6 площею 13,3 кв.м.; в прибудові (літ.а): ванну 1-3 площею 6,7 кв.м.; 1/2 частину сараю-літньої кухні (літ.Б-1), огорожу №1,3 та хвіртку №2 залишити спільному користуванні, загальна площа 40,7 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці у вартості часток в розмірі 5 283, 50 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 змінено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 06 березня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання інформацію щодо ціни позову (вартість спірного майна).

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав заяву, до якої долучив висновок комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 13 грудня 2023 року та висновок експерта від 12 березня 2024 року , відповідно до яких вбачається, що вартість спірного майна (житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 ) становить 1 222 022 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів на підтвердження пропуску строку.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав заяву про усунення недоліків, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, та вказує, що з повним текстом він ознайомився 17 березня 2025 року через Єдиний державний реєстр судових рішень, а також його представник отримав оскаржувану постанову 16 березня 2025 року через підсистему «Електронний Суд», що підтверджується роздруківкою з картки руху документа.

Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання заявника підлягає задоволенню, оскільки повний текст постанови апеляційного суду від 06 березня 2025 року представник заявника отримав 16 березня 2025 року, що підтверджується роздруківкою з картки руху документа. Касаційну скаргу заявник направив до Верховного Суду

15 квітня 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06 листопада 2019 року у справі № 127/14320/15-ц,

від 04 квітня 2019 року у справі № 750/4445/17, від 04 березня 2020 року у справі № 489/3176/17, від 23 вересня 2020 року у справі № 654/2080/17,

від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17, від 27 січня 2021 року у

справі № 361/2430/18, від 10 лютого 2021 року у справі 450/2167/16-ц,

від 24 листопада 2021 року у справі № 243/5056/20, від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17, від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19.

Крім цього, заявник вважає, що суди не взяли до уваги докази, які підтверджуються факт, що спірне нерухоме майно містить самочинне будівництво (частина третя статті 411 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачену пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року та постанови Волинського апеляційного суду від 06 березня 2025 року

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 06 березня 2025 року.

Витребувати з Ковельського міськрайонного суду Волинської області матеріали цивільної справи № 159/3247/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі часток житлового будинку, стягнення компенсації різниці від вартості часток, припинення права спільної часткової власності.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська