Справа № 209/3402/25
Провадження № 2/209/1371/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючої судді - Левицької Н.В.,

за участі секретаря судового засідання - Погрібної О.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позовних вимог.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2022 року. Від шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, мають різні погляди на життя. З травня 2024 року проживають окремо. Донька проживає разом з позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Зазначає, що їй не вистачає на достатнє матеріальне забезпечення дитини, оскільки перебуває у декретній відпустці та самостійно забезпечити потреби дитини не може. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Таким чином, покликаючись на приписи законодавства, позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02 липня 2025 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 02 липня 2025 рокусудовий розгляд цивільної справи відкладено на 07 липня 2025 року у зв`язку з заявою відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

07.07.2025 у судовому засіданні відповідач просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з необхідністю надання до суду відомостей, які будуть отримані з виконавчої служби. Суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи на 24 липня 2025 року.

Позиція учасників с прави.

04 червня 2025 року позивач ОСОБА_2 надала заяву, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечує щодо задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі його заробітку.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вислухавши думку відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, з урахуванням заяви відповідача доходить наступних висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тому, що обов`язок утримувати власну дитину, надавати їй допомогу (аліменти) батьки несуть не лише на підставі судового рішення, а з факту народження дитини, згідно з вимогами СК України.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 7, ст. 141 СК України: жінка та чоловік мають рівні права і обв`язки у сімейних відносин, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 вказав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Частинами 1-3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, суд звертає увагу відповідача на те, що законодавством передбачено саме право стягувача аліментів вибирати спосіб їх стягнення: у частці від доходу боржника або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 березня 2020 року у справі N 759/10277/18, яка підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину встановлюється щороку Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Подання суду доказів того, що особа, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить особі з якою проживає дружині незалежно від цієї обставини.

За змістом ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Суд встановив, що сторони у справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який 15 жовтня 2022 року був зареєстрований Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 757 та підтверджується копією свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

У шлюбі в сторін, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 квітня 2023 року, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 22.04.2025, позивачка проживає та є квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_1 , має склад сім`ї: ОСОБА_3 (дочка) (а.с. 9).

Згідно витягів реєстру територіальної громади ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 , 11.04.2023 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Згідно долучених документів відповідачем, встановлено, що останній має малолітню дитину від іншого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_3 , виданого Заводським раойнним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цмвільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській обалсті 12 березня 2019 року, актовий запис №243. (а.с. 46), на яку також сплачує аліменти відповідно до ВП №68809375.

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01січня 2025 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2 563 гривні.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

За змістом положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Ураховуючи, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, а дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, є здоровою, працездатною особою, але добровільно допомогу на утримання дитини не надає, розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача на утримання доньки узгоджується із положеннями ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовної вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів доходу, на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та про можливість її задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2025 складає 3 028,00 грн. Отже, розмір судового збору становить 1211 грн. 20 коп.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст. 141, 247, 259, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі (однієї четвертої) від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 квітня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) гривень 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 24 липня 2025 року.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА