РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 562/4317/24

провадження у справі №2/0285/1531/25

29 липня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П. та осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: не прибув,

відповідача: Буздигана О.М., представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 ТОВ «СГ«Оберіг» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 50% виплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 667 грн 50 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 грн і судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.08.2021 між ТОВ «СГ«Оберіг» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом серії ЕС № 205537591, відповідно до якого застраховано його цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, із застосуванням знижки як пільговику - 50%. Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого встановлено в розмірі 260 000 грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого встановлено в розмірі 130 000 грн, франшиза 0 грн. 21.12.2021 сталася ДТП за участі автомобіля Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цього ж дня учасниками ДТП складено електронний Європротокол, яким встановлено, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 . 11.01.2022 ОСОБА_3 звернулась до ТОВ «СГ«Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку. Згідно із ремонтною калькуляцією вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 24 562 грн 29 коп. Між потерпілою ОСОБА_3 та ТОВ «СГ«Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування, що становить 23 335 грн, яку страхова компанія виплатила ОСОБА_3 19.01.2022. Під час укладення полісу страхування від 20.08.2021, страховик ОСОБА_2 зазначив, що транспортний засіб Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 не використовується як таксі/маршрутне таксі. Однак, при укладені страхового полісу було невірно зазначено сфери використання транспортного засобу та застосовано знижений коригуючий коефіцієнт лише - КЗ=1, оскільки в ході розслідування страхового випадку було встановлено, що транспортний засіб Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався як таксі для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортним загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу, що підтверджується наліпками на автомобілі з логотипом служби таксі «Уклон Україна». Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ОСОБА_2 із застосуванням зниженого коефіцієнта, у порушення умов договору останній використовував транспортний засіб як таксі, тому на підставі пункту 13.2 статті 13 та пункту 38-1.1. статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ОСОБА_2 підлягає стягненню в порядку регресу 50% виплаченого страхового відшкодування.

Представник позивача в судове засідання не пробув, у позові просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначили, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач використовував транспортний засіб у якості таксі. Наліпка на автомобілі служби таксі була здійснена у якості реклами цієї компанії, а не з метою використання транспортного засобу як таксі. Позивачем не надано ліцензії на зайняття відповідним видом діяльності на ім`я відповідача, а також договорів підряду, оренди та інших, які б підтверджували факт використання транспортного засобу як таксі. Крім того, представник відповідача зазначив, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у порушення вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30.01.2025 справу передано за підсудністю до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, який перейменовано у Звягельський міськрайонного суду Житомирської області (а.с. 68).

Ухвалою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10.06.2025 відкрито спрощене провадження у зазначеній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки згідно із п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України ціна позову не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с.71).

Судом встановлено, що 20.08.2021 між ТОВ «СГ«Оберіг» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом серії ЕС № 205537591, відповідно до якого застраховано його цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого встановлено в розмірі 260 000 грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого встановлено в розмірі 130 000 грн, франшиза 0 грн. (а.с. 15).

У графі «пільга» зазначеного полісу страхування зазначено: «без пільг». У графі «призначення ТЗ відповідно до особливостей використання» указано: «використання в особистих та виробничих цілях (крім таксі)». У графі «коефіцієнти» указано «к1= 1.00; к2=1.50; к3=1.00; к4=1.60; к5=1.00».

21.12.2021 по вул. Кулика і Гудачека у м. Рівному сталася ДТП за участі автомобіля Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цього ж дня учасниками ДТП складено електронний Європротокол, яким встановлено, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 20, 27).

З фотознімків з місця ДТП вбачається, що на автомобілі Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , є наліпки з логотипом служби таксі «Uklon» (а.с. 34-39).

11.01.2022 ОСОБА_3 звернулась до ТОВ «СГ«Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку (а.с. 31).

Згідно із ремонтною калькуляцією вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 24 562 грн 29 коп. (а.с. 30).

Між потерпілою ОСОБА_3 та ТОВ «СГ«Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування, що становить 23 335 грн, яку страхова компанія виплатила ОСОБА_3 19.01.2022 (а.с. 33).

В обґрунтування позову ТОВ «СГ«Оберіг» зазначало, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ОСОБА_2 із застосуванням зниженого коефіцієнта, у порушення умов договору останній використовував транспортний засіб як таксі, тому на підставі пункту 13.2 статті 13 та пункту 38-1.1. статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ОСОБА_2 підлягає стягненню в порядку регресу 50% виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин (укладення договору страхування від 20.08.2021 та настання ДТП 21.12.2021) чинним був Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, тому згідно вимог ч. 1 ст. 5 ЦК України саме цей нормативно-правовий акт підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Статтею 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) врегульовано особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України.

Відповідно до пункту 13.2. статті 13 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Отже, зазначеною нормою Закону визначено правові підстави зменшення на 50 % розміру страхового платежу для окремих категорій громадян України.

Таким чином, страховик укладаючи договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та застосовуючи зменшення на 50 % розміру страхового платежу на підставі пункту 13.2. статті 13 Закону № 1961-IV, повинен перевірити чи відноситься страхувальник до окремої категорії громадян України, визначених зазначеним пунктом статті Закону, яким надається така пільга.

Статтею 38-1 цього Закону врегульовано питання щодо відповідальності за порушення умов страхування.

Так, згідно із пунктом 38-1.1. статті 38-1 Закону № 1961-IV у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Однак, яв вбачається зі змісту страхового полісу, вказаний правочин був укладений «без пільг». Зміст страхового полісу та матеріали справи не містять доказів, що страхувальник ОСОБА_2 відноситься до окремої категорії громадян України, які згідно із вимогами пункту 13.2. статті 13 Закону № 1961-IV мають право зменшення на 50 % розміру страхового платежу.

Позивач свого обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не виконав та не надав суду на підтвердження вказаних обставин будь-яких доказів.

Застосування страховиком під час укладення страхового полісу зниженого коригуючого коефіцієнта, не має правового значення для вирішення зазначеної справи, оскільки позивачем не доведено, що страхувальник ОСОБА_2 відноситься до окремої категорії громадян України, які згідно із пунктом 13.2. статті 13 Закону № 1961-IV мають право зменшення на 50 % розміру страхового платежу.

Встановлено, що на момент укладення страхового полісу страхувальнику ОСОБА_2 виповнився 51 рік. Доказів, що останній є пенсіонером матеріали справи не містять (а.с. 23).

Отже, позивачем не доведено, що при укладенні страхового полісу у страховика ТОВ «СГ«Оберіг» виникли підстави для застосування до спірних правовідносин норми пункту 13.2. статті 13 Закону № 1961-IV, тобто права зменшення на 50 % розміру страхового платежу для окремих категорій громадян України, а тому відсутні правові підстави для застосування спеціальної норми статті 38-1 цього ж Закону щодо компенсації страховику 50% виплаченого страхового відшкодування.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підтверджуються належними доказами, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.07.2025.

Суддя Т. Б. Сташків