Справа № 285/2272/25
провадження у справі № 2/0285/1260/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Коцюби О.М.,

за участі секретаря судового засідання Голяки Д.О.,

представника відповідача Іщенко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

29.04.2025 року ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з цим позовом до ОСОБА_1 , зазначаючи, що 22.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Споживчий центр" був укладений кредитний договір № 22.05.2024-100002525. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 13000,00 грн. строком до 27.08.2024 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом, яка на 27.08.2024 року становить 15647,37 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8130,37 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 5177,00 грн., 2340,00 грн. неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання.

Враховуючи викладене, ТОВ "Споживчий центр" просить стягнути на їхню користь з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 29.04.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

22.05.025 року до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача адвокат Іщенко Г.М., просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність у матеріалах справи розрахунків заборгованості. Окрім цього, зауважила, що відповідачем здійсювались заходи на погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 20371,03 грн., що перевищує отриману суму кредиту.

29.05.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому зазначили, що враховуючи, що вони не є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи.

03.06.2025 року до суду надійшли заперечення представника відповідача, у яких просили відмовити у задоволенні позову на підставі, зокрема, того, що у відповідача відсутня можливість на підставі наданої позивачем довідки з`ясувати за який саме період та в якій сумі були нараховані відсотки.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 22.05.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22.05.2024-100002525 шляхом підписання Заявки та пропозиції про укладання кредитного договору (оферти), що є невід`ємними частинами цього Договору (а.с. 12-17).

Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 13000,00 грн., зі сплатою відсотків терміном на 98 календарних днів (а. с. 18).

Пропозиція, Заявка, Паспорт споживчого кредиту були підписані ОСОБА_2 одноразовими ідентифікаторами Е976 та А766 (а.с. 17, 19).

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону).

ОСОБА_1 здійснював заходи на погашення заборгованості на сплатив кошти на суму 20371,03 грн., що не заперечує і сам позивач.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вимоги стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором № 22.05.2024-100002525 від 22.05.2024 року позивач обґрунтовує виключно кредитним договором та надає лише розрахунок заборгованості, який у свою чергу не містить інформації про нарахування саме такої суми, її складових, що не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог.

Відсутність розгорнутого розрахунку заборгованості позбавляє суд дійти висновку про правомірність нарахованих сум (відсотків, неустойки), а також встановити на погашення якої заборгованості сплачувалися кошти відповідачем.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір.

За таких підстав суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий О.М. Коцюба