БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 510/1166/19
Провадження № 2/497/69/25
УХВАЛА

про розгляд заяви щодо відводу судді

30.07.25 року року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Георгієва А.В., розглянувши у приміщенні суду в м.Болград заяву про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом адвоката Златі Ніни Спиридонівни - представника позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «ІСКРА», Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» та ОСОБА_6 - державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації», - про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, треті особи, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Селянське фермерське господарство «Чивтьчи», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ін. - (ще 147 осіб),

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019р. адвокат Златі Н.С. - представник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - звернулася до суду з позовом (пізніше уточнивши його), - до СВК «ІСКРА», КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» та до Сосніної Г.В. - державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» - (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: СФГ «Чивтьчи», гр.гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ін. - ще 147 осіб), - яким просить визнати недійсним договір оренди, що був укладений 07.12.2017р. строком на 25 років стосовно земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 195,0548га з кадастровим номером :01:005:0061 і яка розташована у с.Котловина Ренійського району Одеської області, масив 22; та скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний№39586653 від 08.02.2018 - щодо вищезазначеного договору, який був укладений з СВК "Іскра" стосовно вищевказаної земельної ділянки.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 05.12.2019р. було відкрито провадження у справі (суддя Дудник В.І.).

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 13.07.2021р. було задоволено заяву про самовідвід судді Дудника В.І.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 20.07.2021р. справу прийнято до провадження суддею Бошковим І.Д.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 16.09.2021р. було задоволено заяву про самовідвід судді Бошкова І.Д.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ренійського районного суду Одеської області від 16.09.2021р., через те, що не вистачало потрібної кількості суддів для перерозподілу справи, призначення нового складу суду не відбулося.

Поданням в.о.голови Ренійського районного суду Одеської області від 28.09.2021р., на підставі ч.3ст.41 ЦПК України, ця цивільна справа була направлена до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою від 22.10.2021р. Одеський апеляційний суд, не вбачаючи підстав для визначення апеляційним судом підсудності справи у порядку ч.3ст.41 ЦПК України та повернувши справу для подальшого розгляду до Ренійського районного суду Одеської області, зазначив, що:

- суддя Сорокін К.В. перебуває у щорічній відпустці, зазначив, що: відповідно до п. 2.3.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду судові справи судді Сорокіну К.В. не розподілялися;

- чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено передання справи на розгляд до іншого суду у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці;

- суд першої інстанції мав взяти до уваги те, що наслідки неможливості утворення нового складу суду для розгляду справи визначені ст.31 ЦПК України; зокрема, згідно п.2 ч.1ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

- чинним процесуальним законодавством передбачено вирішення питання передачі цивільної справи з одного суду до іншого з зазначених підстав без визначення підсудності справи апеляційним судом.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 27.03.2024р. було задоволено заяву про самовідвід судді Сорокіна К.В., а справа передана до канцелярії Ренійського районного суду Одеської області з метою здійснення повторного авторозподілу справи.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ренійського районного суду Одеської області від 27.03.2024р. - через те, що не вистачало потрібної кількості суддів для перерозподілу справи, призначення нового складу суду не відбулося.

Розпорядженням Ренійського районного суду Одеської області від 02.05.2024р., на підставі ст.31ч.1п.2 та ст.41ч.3 ЦПК України, ця цивільна справа була направлена для розгляду до Болградського районного суду Одеської області у порядку, встановленому цим Кодексом: суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо... після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи (т.31ч.1п.2 ЦПК України).

24.05.2024р. справа надійшла з Ренійського районного суду Одеської області до Болградського районного суду Одеської області - у зв`язку зі зміною підсудності - як до найбільш територіально наближеного суду.

Рух справи у провадженні Болградського районного суду Одеської області.

1) 06.06.2024 року ухвалою головуючого судді, якому справа була розподілена згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024р. - Болградським районним судом Одеської області була призначена перша дата судового засідання у цій справі новим складом суду - на 10:30 годину 23.07.2024 року.

2) 28.10.2024 року ухвалою суду (яка не оскаржена і набрала законної сили) відмовлено у задоволенні заяви адвоката Цонєва В.В. - представника відповідача - СВК «ІСКРА» про забезпечення позову шляхом заборони позивачам та іншим юридичним особам, крім СВК "ІСКРА" виконувати будь-які сільськогосподарські роботи, вчиняти будь-які дії та роботи, пов`язані з обробкою спірної земельної ділянки загальною площею 195,05га з кадастровим номером :01:005:0061, що розташована на землях Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області - до ухвалення судом остаточного рішення у справі та набрання цим рішенням законної сили.

3) 24.01.25 року ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Златі Н.С. - представника позивачів про відкладання розгляду справи, призначена нова дата - на 24.03.2025р.

4) 20.05.25 року ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Цонєва В.В. представника відповідача - СВК «ІСКРА» про відкладання розгляду справи, призначена нова дата - на 15.07.2025р.

5) 25.07.25 року ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Цонєва В.В. представника відповідача - СВК «ІСКРА» про відкладання розгляду справи, призначена нова дата - на 05.08.2025р.

6) 29.07.2025р. до суду надійшла заява Кобзаренка І.С. - представник відповідача СВК«ІСКРА», якою заявник просить про відвід головуючого судді Кравцової А.В. від участі в розгляді цієї справи, стверджуючи в обґрунтування, що суддею, як головуючим, допущено грубі порушення цивільно-процесуального законодавства, висловлюючи незгоду з процесуальними рішеннями судді - прийняттям до свого провадження цієї цивільної справи і призначення дат судового засідання, незважаючи на те, що, на думку заявника, у справі відсутні позивачі через їх відмову від позову і прийняття цієї відмови ще ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 01.06.2021р., а також посилаючись на те, що суддя після судового засідання з власного телефона узгоджувала наступну дату судового засідання з адвокатом Златі Н.С., що свідчить про упередженість судді та обрання певної позиції з приводу вирішення спору - має прихильність до учасників справи, яких представляє адвокат Златі Н.С.

Однак, ці доводи заяви про відвід головуючого є лише припущенням та власним, неточним тлумаченням заявником цивільно-процесуального законодавства про виконання його судом.

Так, розгляд справи новим складом суду в цивільному процесі в Україні регламентується Цивільним процесуальним кодексом (ЦПК). Якщо склад суду змінюється на стадії підготовчого провадження, розгляд справи розпочинається спочатку, за винятком випадків, передбачених кодексом.

Відповідно до ч.12 ст.33 ЦПК України, зміна складу суду не тягне за собою повторного вчинення дій, пов`язаних з повторним відкриттям провадження у справі та здійснення дій пов`язаних з ним, - лише в разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; а, в разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті - суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Тобто, суд не позбавлений права ухвалити рішення про повторне проведення підготовчого провадження в разі зміни складу суду не залежно від стадії судового розгляду справи, на якій справа надійшла до суду - окрім стадії відкриття провадження.

З матеріалів цієї справи вбачається, що вона надійшла до Болградського районного суду Одеської області вже після стадії відкриття провадження, та складом суду ще не вирішено: продовжувати розгляд справи у підготовчому судовому засіданні, чи починати зі стадії початку підготовчого провадження, оскільки, з-за невизначеного складу учасників справи це питання ще відкрите, адже через надмірну завантаженість суддів і у зв`язку з неодноразовим відкладенням судового засідання (у тому числі за клопотаннями представника СВК«ІСКРА»), суд не з`ясував у всіх учасників судового засідання (оскільки деякі учасники вибули у зв`язку зі смертю. а правонаступники не всі отримали свідоцтва про спадщину) думку щодо стадії судового розгляду справи, але вбачається, що у зв`язку з підвищеною складністю справи через кількість заявлених учасників та численних клопотань - справа підлягає розгляду з початку підготовчого судового засідання, а це може потягнути за собою залишення новим складом суду поза увагою ухвал Ренійського районного суду Одеської області по суті клопотань і їх перегляд - що суд зможе зробити лише після остаточного визначення складу учасників справи.

Так, розглядаючи 28.10.2024р. клопотання адвоката Цонєва В.В. - представника відповідача, судом було встановлено наступні обставини:

- 12.06.2019р. до Ренійського районного суду Одеської області звернулася з позовом адвокат Златі Н.С. - представник та в інтересах п`ятьох позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з позовом до СВК «ІСКРА», зазначивши третіми особами без самостійних вимог: Сосніну Г.В. - державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації», та співвласників земельної ділянки загальною площею 195,05га з кадастровим номером :01:005:0061, що розташована на землях с.Котловина Ренійського району Одеської області (150 осіб), - яким просила визнати недійсним договір оренди спірної вищевказаної земельної ділянки і скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - стосовно цієї ж вищезазначеної спірної земельної ділянки. В обґрунтування вимог позову представник позивачів стверджувала, що позивачі є співвласниками зазначеної спірної земельної ділянки, яка розташована на землях Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право власності на цей масив підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку - серії ОД №085805, що був виданий на підставі розпорядження Ренійської державної адміністрації за №68/А-2004 від 27.02.2004р., - до якого додається додаток - реєстр з 130-ти громадян-співвласників зазначеної спірної земельної ділянки, частка власності кожного зі співвласників не визначена - що не надає співвласникам можливості реалізувати право власності та користування - самостійного господарювання на землі, посилаючись на таблицю, вказану у позові, згідно якої частка кожного співвласника за виготовленим проектом визначена в розмірі від 1,0747-1,3342га (всього 167 осіб). Однак позивачі дізналися з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що між ними та відповідачем - СВК «ІСКРА» 07.12.2017р. нібито був укладений договір - без номеру - оренди цієї земельної ділянки, та в цей же день він був зареєстрований ОСОБА_6 - державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» (до того ж на осіб, які на момент реєстрації вже померли), проте, цей договір не підписували ані позивачі, ані інші співвласники - що зазначені у позові третіми особами, та не передавали цю земельну ділянку відповідачу в користування; про таку обставину як відсутність такої згоди - про передачу земельної ділянки відповідачу у користування - свідчить факт відсутності підписів співвласників на цьому договорі оренди, а також той факт, що відповідач фактично не користується цією спірною земельною ділянкою. Один зі співвласників - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Мінюсту зі скаргою та отримав 29.05.2018р. відповідь з рекомендацією про переоформлення скарги або звернутися до суду (а.с.53). Крім того, представник позивача в обґрунтування вимог позову посилається на норми чинного законодавства, серед яких - ст.215ч.1 ЦК України, а саме, - «якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин), підкресливши, що волевиявлення учасника правочину має бути підтвердженим та відповідати його дійсній внутрішній волі (т.1,а.с.1-33);

- 12.02.2020р. до матеріалів справи надійшла заява адвоката Златі Н.С., як представника третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.36-38,т.3), якою вона просила суд притягнути до участі у справі і визнати СФГ «Чивтьчи» як особу, яка не заявляє самостійні вимоги, стверджуючи, що це фермерське господарство обробляє спірну земельну ділянку;

- ухвалами Ренійського районного суду Одеської області від 12.02.2020р., в провадженні якого перебувала справа, КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» та ОСОБА_6 - державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» - були виключені з числа третіх осіб та їм надано процесуального статусу «відповідачі», а також притягнуто до участі у справі СФГ «Чивтьчи» як третя особа, що не заявляє самостійні вимоги (т.3,а.с.107-109);

- 05.04.2020р. до суду надійшла уточнена позовна заява адвоката Златі Н.С. з уточненими обґрунтуваннями, та її ж заяви з клопотанням про витребування доказів та з заявою про залишення позову без розгляду (т.3,а.с.98-101,141-166,167-168);

- т.4,а.с.80-83 міститься заява представника ОСОБА_13 від 19.10.2020 про витребування доказів, яку суд ухвалою від 22.10.2020р. задовольнив (т.4,а.с.85-86), а на а.с.87-93 та 101-107 і 110-115 в т.№4 містяться заява та копії, представника ОСОБА_13 від 19.10.2020 про заміну підстав позову, якою заявниця просить скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 07.02.1918р. з індексним номером 39586653 від 08.02.2018 про реєстрацію договору оренди спірної вищевказаної земельної ділянки, що був укладений строком на 25 років, а на а.с.148-211 цього ж т.№4 - міститься копія договору про оренду спірної земельної ділянки та витяг про його реєстрацію;

- т.6а.с.59 - містить нові додаткові обґрунтування представника ОСОБА_13 щодо підстав позову - від 22.03.2021р.;

- ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 01.06.2021р. (т.7,а.с.12) прийнята до спільного розгляду з первісним позовом позовна заява третіх осіб з самостійними вимогами: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які діють через представника ОСОБА_13 та заявляють самостійні вимоги до СВК «Іскра», КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» та ОСОБА_6 - державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації», - про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, треті особи, що не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ін. (не зазначено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - СФК «Чивтьчи») та ухвалено розпочати розгляд справи зі стадії підготовчого судового засідання;

- ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 01.06.2021р. (т.7,а.с.13) залишено без розгляду позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

Таким чином, вбачається висновок, що з наданих суду доказів вбачається, що на розгляді Болградського районного суду Одеської області з 24.05.2024р. перебуває цивільна справа з позовом третіх осіб з самостійними вимогами: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які діють через представника ОСОБА_13 - до СВК «Іскра», КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» та ОСОБА_6 - державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації», - про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, треті особи, що не заявляють самостійні вимоги: СФК «Чивтьчи», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ін. - ще 147 осіб).

Стадія підготовчого судового засідання лише почалася з самого початку через зміну складу суду ще триває.

А тому твердження заявника у заяві про відвід про наявність рішення головуючого судді у підготовчому судовому засіданні (якого, по суті, ще не існує), - щодо прийняття до свого провадження головуючим суддею цієї цивільної справи і призначення дат судового засідання, незважаючи на те, що, на думку заявника, у справі відсутні позивачі через їх відмову від позову - є передчасним, з якого вбачається лише незгода заявника з призначенням головуючим суддею дати судового засідання після зміни складу суду у справі, провадження в якій відкрите попереднім складом суду - що не залежить від теперішнього головуючого, який зобов`язаний був виконати вимогу чинного ЦПК України про призначення дати судового засідання після ухвалення Судом рішення про відкриття провадження.

Що ж до тверджень заявника у заяві про відвід про те, що суддя після судового засідання з власного телефона узгоджувала наступну дату судового засідання з адвокатом Златі Н.С., що свідчить про упередженість судді та обрання певної позиції з приводу вирішення спору - має прихильність до учасників справи, яких представляє адвокат Златі Н.С., то заявнику, напевно, невідомо. що суди наразі не телефонізовані стаціонарними засобами телефонного зв`язку, а ті мобільні телефони, що є в кожному кабінеті і вважаються «робочими» - усі придбані за рахунок працівників суду (у т.ч. суддями), оплачуються ними ж і, таким чином, усі засоби телефонного зв`язку в головуючого в цій справі судді - є її власними (що прямо не заборонено чинним законодавством), а тому обвинувачення судді в тому, що в її діях є порушення чинного законодавства в частині того, що вона організувала свою роботу саме таким чином - узгодження з учасниками справи наступної дати судового засідання - з метою скорочення часу на організаційні питання для уникнення зайвої тяганини - не є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу як на підставу для заявлення відводу головуючому судді.

З вищевикладеного вбачається зловживання заявником правом на відвід, оскільки його заява про відвід головуючому судді є безпідставна і необґрунтована, подана з метою затягування часу розгляду справи.

Так, статтею 2 ЦПК України визначені завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. ч.2 цієї статті регламентовано, що "суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі". А, ч.3 цієї статті визначені основні засади (принципи) цивільного судочинства, якими є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Вказаною заявою представник відповідача, стверджуючи, що наявні підстави про відвід судді, яка не може брати участь в розгляді цієї цивільної справи, тим не менш - не послався в обґрунтування своєї заяви на жодну обставину щодо дій/бездіяльності головуючого у цій справі судді, яка судом може бути розглянута і якій можна надати будь-яку оцінку для підтвердження або спростування обставини, що дійсно може бути підставою, яка виключає участь судді в розгляді справи і у зв`язку з чим суддя підлягає відведенню, - з чого вбачається зловживання правом на заявлення відводу з метою затягування строків розгляду справи, тим більше, з огляду на завантаженість суддів, - що порушує право позивачів на розгляд їх позову судом в розумні строки.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді: "1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ст.37 цього Кодексу регламентує недопустимість повторної участі судді в розгляді справи). 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання - не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Таким чином, оскільки заява про відвід надійшла не за три робочі дні (або раніше) до цього судового засідання, а заявлена на початку судового засідання, - вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який входить до складу суду, що розглядає справу (тобто, самим головуючим), і це рішення є остаточним, навіть якщо суд дійде висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Так, у своїй заяві представник відповідача стверджує, що підставою для відводу є принцип jura novit curia («суд знає закони»), а саме, - неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм», однак не пояснює, яка саме неправильна юридична кваліфікація і якими саме учасниками справи надана яким конкретно обставинам чи юридичним фактам, та які саме суд мав застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, але не застосував.

Так, дійсно, ВП ВС у справі №917/1739/17 від 04.12.2019р. зробив висновок про те, що суд, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін - тобто, ж мова йде про розгляд справи, а не відкриття провадження та призначення справи до розгляду і початок її розгляду.

Однак, практика ВС щодо цього принципу продовжує вивчатися й удосконалюватися самим Верховним Судом.

Так, у своїй Постанові від 02.11.2022 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у спр. №685/1008/20 (провадж. №61-7861св22) зазначає, що застосування принципу «jura novit curia» не є безмежним, оскільки може порушувати право на справедливий суд - до такого всновку дійшла колегія суддів ВС - https://reyestr.court.gov.ua/Review/107140664.

Крім того, сам вислів, і сама стадія судового розгляду у вищезазначених постановах ВС містить посилання на час - коли саме суд має вчинити такі дії (перевіряти доводи сторін) це вже стадія вирішення спору, тобто, оскільки суд вирішує спір на стдії ухвалення і виготовлення тексту судового остаточного рішення - це - після розгляду справи і дослідження усіх доказів, вислухавши всі пояснення сторін та розглянувши їх письмові пояснення, докази і заперечення, а тому - заявлена заява в цьому випадку про відвід - є передчасна, оскільки справа ще не розглядалася - наразі лише стадія початку судового розгляду.

З цього також вбачається зловживання правом з боку відповідача (його представників), оскільки заявлення відводу без підстав та на початку судового засідання з підстави зазначеного принципу може бути допустимим лише в разі заявлення такого відводу учасником справи, який не має юридичної освіти і не вивчав положень ЦПК України.

Однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави є незалежність та неупередженість суду. Це одна з основних засад судочинства в Україні, один з основоположних принципів організації та діяльності судових органів. Принцип неупередженості суду реалізується за допомогою встановлення у процесуальному праві інституту відводу судді від участі у розгляді справи. Інститут відводу судді - важливий процесуальний засіб забезпечення неупередженого й об`єктивного судочинства та виконання рішень, що надає можливість відсторонити від участі у процесі особу, яка може мати особисту заінтересованість. За допомогою інституту відводу як процесуального засобу має бути забезпечене неупереджене й об`єктивне судочинство, тобто виконання завдань кримінального судочинства.

Обставини, що виключають участь судді у справі, викладені у ст.36 ЦПК України. Тобто, є вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу - лише пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору в нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими. Наприклад, суддя може заявити самовідвід з цієї підстави, якщо він або його близькі родичі у тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін. Якщо заяву про відвід з цієї підстави подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути також незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді, тощо. Для того, щоби ці обставини лягли в основу заяви про відвід, - вони також мають бути доведеними.

Спеціальною підставою для відводу судді є також й порушення порядку визначення судді для розгляду справи, який встановлений чинним законодавством - якщо суддя чи колегія суддів сформована без дотримання встановленого порядку, тоді відвід підлягає задоволенню.

З досліджених судом вищевказаних доводів заяви та вивченням матеріалів справи, з клопотання представника відповідача про відвід судді - не вбачається зазначення фактів і обставин, підкріплених належними доказами на підтвердження прямої чи побічної особистої заінтересованості судді Кравцової А.В. в розгляді справи, як не вбачається і підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, а тому, суд дійшов висновку, що вищезазначена заява про відвід судді задоволенню не підлягає, у тому числі - що визначені пунктом 5ч.1ст.36 КПК України - "є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді".

Так, в рішенні Вищої Ради Правосуддя №618/0/15-23 від 06.06.2023р., вказано, що «…через заявлення ОСОБА1 та його представником відводів суддям апеляційного суду за відсутності законних і обґрунтованих підстав для цього заявник продовжив … зловживати своїми процесуальними правами, зокрема правом на відвід суддів, створюючи перешкоди у виконанні ними службових обов`язків, що свідчить про неправомірне втручання у здійснення правосуддя… намагаючись шляхом тиску на суд у такий спосіб домогтися вчергове відводу чи самовідводу визначеного складу колегії суддів від розгляду справи, усуваючи таким чином небажаних, на думку заявника, суддів …від розгляду його заяви… підривають суспільну довіру до судової влади в цілому. Намагання чинити тиск на суддів не узгоджуються з принципом незалежності судді та порушують приписи ч.6ст.48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язку поважати незалежність судді та не посягати на неї. Пунктами 1,2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32, 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11. та 13.12.1985р., передбачено, що незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. У Монреальській універсальній декларації про незалежність правосуддя (1983) також закріплено, що судді, як особи, - є вільними та зобов`язані ухвалювати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-яких обмежень, впливів, спонук, примусів, загроз або втручання, прямих або непрямих, з будь-якого боку і з будь-яких причин (пункт 2); ніяка сила не може бути застосована з метою втручання у судовий процес (підпункт «g» пункту 5). Незалежність і недоторканність суддів в Україні гарантуються статтями 126 та 129 Конституції України, якими визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. № 19-рп/2004 та положення ч.2ст.126 Конституції України, «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється» треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв`язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо. А, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Подібна норма закріплена у ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Незалежність судової влади є однією з необхідних передумов належного виконання суддями своїх конституційних функцій із забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави. Гарантії незалежності та недоторканності суддів, закріплені в Конституції та законах України, є запорукою справедливого, об`єктивного та неупередженого вирішення судових спорів та ухвалення судових рішень відповідно до визначених засад і правил судочинства та норм права без будь-якого стороннього впливу на підставі власної оцінки фактів і доказів згідно із внутрішнім переконанням судді (суддів), а тому порушення цих гарантій у правовій державі є неприпустимим. Вища рада правосуддя постійно звертає увагу, що незалежність суддів є привілеєм не для захисту їхніх власних інтересів, а в інтересах верховенства права та кожної особи, яка шукає справедливості та очікує здійснення правосуддя. Як зазначається у багатьох міжнародних документах у сфері судової системи, необхідність забезпечення суддівської незалежності зумовлена тим, що на суддів покладається обов`язок приймати остаточне рішення стосовно життя людини, свобод, прав, обов`язків та власності громадян. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя на основі Конституції та законів України і на засадах верховенства права, є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. А, згідно зі ст.48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом...Досліджені обставини вказують, що законне право учасника процесу на відвід суддів використовувалось у цій справі всупереч меті, для якої воно надано, виключно задля перешкоджання виконанню суддями службових обов`язків через здійснення неправомірного (психологічного) тиску на них, їх дискредитацію та усунення від розгляду судової справи, який на той час не був завершений (спонукання до вчинення певних процесуальних дій, зокрема задоволення заяви про відвід / самовідвід суддів, або до ухвалення суддею певного судового рішення справі), що свідчить про незаконне втручання в діяльність суддів щодо здійснення правосуддя. Використання і поширення інформації з метою дискредитації суду та/або впливу на безсторонність суду визнаються втручанням в діяльність суддів щодо здійснення правосуддя, оскільки прямо суперечать вимогам закону та не можуть вважатися такими, що вчиняються у законний (конституційний) спосіб (стаття 34 Конституції України). Отже, такі діяння, що порушують конституційний принцип незалежності судді та несуть загрозу авторитету правосуддя, вимагають вжиття Вищою радою правосуддя передбачених її повноваженнями заходів реагування…».

З аргументів заяви про відвід судді та матеріалів справи не вбачається будь-яких конкретних підстав для відводу судді Кравцової А.В. від участі в розгляді цієї цивільної справи, тим більш відсутні будь-які докази на підтвердження таких підстав, тому доводи заяви не заслуговують на увагу.

Статтею 33ч.ч.1, 11, 14-17 ЦПК України регламентовано, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Ст.34 цього ж Кодексу визначено, що цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Розглядом вищезазначеної заяви про відвід та матеріалами цієї цивільної справи не встановлено й такої підстави як порушення вимог чинного законодавства щодо визначення судді для розгляду справи.

Таким чином, з матеріалів справи та доводів заяви щодо відводу головуючому не наведено жодної обставини, що може свідчити про можливу необ`єктивність чи упередженість судді Кравцової А.В. взагалі і конкретно у даному випадку - розгляду даної цивільної справи - навіть для застосування Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 не вбачається обставин - які б могли бути розглянуті судом з метою уникнення сумнівів у сторін та інших учасників судового процесу щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади в Україні.

Ст.40ч.ч.2,3 ЦПК України регламентовано, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість, а, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, розглянувши заяву представника відповідача про відвід судді Кравцової А.В. від участі в розгляді справи, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою, надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, а тому, відповідно до ч.ч.2,3ст.40 ЦПК України, - вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, а тому заява підлягає направленню до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку ч.1ст.33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.13,14, 33, 34, 36, 89, 260,261,353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву Кобзаренка Івана Степановича - представника відповідача СВК«ІСКРА» - про відвід судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової Алли Валентинівни від розгляду цивільної справи №510/1166/19 (провадження №2/497/525/24).

Заяву Кобзаренка Івана Степановича - представника відповідача СВК«ІСКРА» - про відвід судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової Алли Валентинівни від розгляду цивільної справи №510/1166/19 (провадження №2/497/525/24) за позовом адвоката Златі Ніни Спиридонівни - представника позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «ІСКРА», Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» та ОСОБА_6 - державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації», - про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, треті особи, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Селянське фермерське господарство «Чивтьчи», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ін. - (ще 147 осіб) - направити до канцелярії Болградського районного суду Одеської області для визначення іншого судді для її розгляду - у порядку ч.1ст.33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, в разі їх наявності в заявника, можуть бути додані до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравцова А.В.