Провадження № 2/344/4403/25
У Х В А Л А

01 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Ухвалою від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі та відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову на підставі ч.10 ст.150 ЦПК України.

01 серпня 2025 року позивач повторно звернулась з заявою про забезпечення позову шляхом тимчасової заборони відповідачу та стороннім особам перебування у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити відповідачу укладати договори оренди щодо квартири за адресою АДРЕСА_1 , заборонити відповідачу або іншим особам, які діють в його інтересах та від його імені здійснювати ремонтно-будівельні, монтажні чи демонтажні роботи у квартирі за адресою АДРЕСА_1 до розгляду справи, заборонити відповідачу, або іншим особам, які діють в його інтересах та від його імені перешкоджати ОСОБА_1 у доступі до квартири за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи.

Частиною 6 статті 151 ЦПК України встановлено до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України ,,Про судовий збір, судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений на 2025 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду заяви про забезпечення позову від 01 серпня 2025 року, позивачем надано квитанцію №9385-6502-7736-3667 від 23.07.2025 року.

Однак, при дослідженні квитанції судом встановлено, що аналогічну квитанцію про сплату судового збору позивач долучала до заяви від 25 липня 2025 року про забезпечення позову, яку вирішено ухвалою від 25 липня 2025 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 605, 60 грн. за подання заяви 01 серпня 2025 року про забезпечення позову.

Частиною 10 статті 153 ЦПК України встановлено, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Повторне звернення позивача з заявою про забезпечення позову від 01 серпня 2025 року з квитанцією про сплату судового збору, сплаченого при поданні заяви від 25 липня 2025 року свідчить про зловживанням позивачем своїми процесуальними правами.

Зловживання правами національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України не гарантується.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

З огляду на викладене наявні правові підстави для повернення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Бородовський