Справа № 152/496/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Дроган Н.Л.,

представника

позивача Малика О.В.,

представника

відповідача ОСОБА_1 ,

провівши відкрите засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Малик Олександр Володимирович до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу, -

у с т а н о в и в :

Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року по справі було відкрито провадження і вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 травня 2025 року від представника відповідачки адвоката Країло С.В. до суду надійшла зустрічна позовна заява про встановлення факту припинення шлюбних відносин, визнання рухомого майна особистою власністю та поділ спільного майна подружжя.

В судове засідання представник відповідачки адвокат Країло С.В. не з`явився подав до суду заяву в якій просив прийняти до спільного розгляду зустрічний позов та вказане питання вирішити за його відсутності та відсутності відповідачки.

Представник позивача адвокат Малик О.В. в судовому засіданні за первісним позовом заперечував щодо прийняття зустрічної позовної заяви, оскільки з приводу майна про поділ якого йдеться в зустрічному позові не існує на даний час спору між сторонами.

Ознайомившись із зустрічною позовною заявою, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 6 ст. 30 ЦПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

В силу пункту 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У відповідності до ч. 2 та 3 ст. 194 ЦПК України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених у ч. 1 цієї статті, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1, 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року у справі 908/1688/20 та від 13 березня 2019 року у справі 916/3245/17 зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Виходячи з наведених положень чинного ЦПК України, суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному судовому провадженні вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі. Крім того, слід зазначити, що подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Проте, з вивченого змісту зустрічного позову вбачається, що вимоги відповідача ОСОБА_3 до позивача ОСОБА_2 про встановлення факту припинення шлюбних відносин, визнання рухомого майна особистою власністю та поділ спільного майна подружжя, свідчать про те, що фактично первісні та зустрічні вимоги обґрунтовані різними підставами, а предмет доказування у кожному випадку є іншим. Відомостей про наявність спору судом не встановлено.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у ОСОБА_2 підстав на задоволення пред`явленого ним позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само й відмова в задоволенні одного з позовів, не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже суд зазначає, що в даному випадку не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного, водночас об`єднання вимог за первісним та основним позовами може ускладнити розгляд справи.

В свою чергу, повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє ОСОБА_3 подати позов на загальних підставах.

При цьому, суд також враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись статтямм 13, 43, 49, 193-194, 257-258, 260-261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити представнику відповідачки адвокату Країло Степану Васильовичу у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , в інтересах якої дії адвокат Країло Степан Васильович до ОСОБА_2 про встановлення факту припинення шлюбних відносин, визнання рухомого майна особистою власністю та поділ спільного майна подружжя.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої дії адвокат Країло Степан Васильович до ОСОБА_2 про встановлення факту припинення шлюбних відносин, визнання рухомого майна особистою власністю та поділ спільного майна подружжя повернути представнику відповідачки адвокату Країло Степану Васильовичу.

Роз`яснити відповідачці ОСОБА_3 та представнику відповідачки адвокату Країло Степану Васильовичу, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє їх права подати позов з відповідними вимогами на загальних підставах.

Дійсне судове засідання відкласти.

Судове засідання за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Малик Олександр Володимирович до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу призначити на 11.30 год. 28 серпня 2025 року.

Відповідно до статті 353 ЦПК України ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В. Войнаровський