Справа № 740/2353/25
Провадження № 2/740/1273/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дударця Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іллющенко С.В., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивувала тим, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно.

За життя 27 серпня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Спадкоємці за законом після смерті матері відсутні.

Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначала, що у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини вона не звернулася з поважних причин, оскільки про складений на її ім`я заповіт не знала, а з початку з 2000-х років і до теперішнього часу проживала за кордоном у Великобританії.

Враховуючи наведене, позивач відповідно до ст. 1272 ЦК України просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 07.05.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання.

У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача адвокат Іллющенко С.В. подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позов просив задовольнити.

Представник відповідача - Ніжинської міської ради Чернігівської області надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2022, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 4).

Відповідно до листа № 06-10/621 від 04.04.2025 в.о. начальника Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області Кірсанової С.Є., ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, на день смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

За відомостями довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої начальником відділу роботи з ОСН виконкому, станом на 01.04.2022 ОСОБА_2 була зареєстрована одна по АДРЕСА_1

Як убачається із копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 липня 1996 року Ніжинським МБТІ, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з копією заповіту, посвідченого 27 серпня 2004 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2601, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось та взагалі все те, що вона за законом матиме право і що буде належатиме їй на момент смерті, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 4 зворот).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81144732 від 13.05.2025 слідує, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Норми права, які були застосовані судом

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Тому пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 посилалася на те, що не була обізнана про існування заповіту ОСОБА_2 від 27 серпня 2004 року на її ім`я.

Суд враховує, що свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права.

У постанові від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 Верховний Суд врахував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи з існуванням заповіту також зазначено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19, від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18, від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19, від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Отже, заповіт є одностороннім правочином дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правові наслідки заповіту виникають тільки після смерті особи, яка його склала заповідача. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Як убачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Водночас, склавши заповіт на користь дочки ОСОБА_1 у 2004 році та не змінивши і не скасувавши його до моменту смерті у 2022 році, ОСОБА_2 чітко висловила свою волю щодо розпорядження належним їй майном.

Докази наявності у ОСОБА_2 інших спадкоємців, окрім дочки ОСОБА_1 , відсутні.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до частини п`ятої статті 1268, статей 1296-1299 ЦК України.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері, пропустила з поважних причин, пов`язаних з наявністю об`єктивних та істотних труднощів у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, зокрема у зв`язку з необізнаністю із існуванням заповіту, а також проживанні у Великобританії, тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1270, 1272 Цивільного кодексу України, статтями 13, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Ніжинська міська рада Чернігівської області, Код , адреса: пл. І. Франка, буд.1, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ