Провадження № 22-ц/812/1191/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 липня 2025 року м. Миколаїв

справа № 479/1464/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Тищук Н.О., Шаманської Н.О.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ"

на заочне рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області, ухвалене 30 квітня 2025 року під головуванням судді Репушевської О.В., в приміщенні цього ж суду, дата складення повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна (далі-ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 09 грудня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір №7356831 про надання споживчого кредиту на суму 11 000 грн. Строк кредиту 360 днів, зі сплатою відсотків, періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 8 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту.

10 грудня 2023 року ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору №7356831 якою збільшили суму кредиту на 5 000 грн. Отже, сума кредиту (загальний розмір) складає 16 000 грн.

ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 16 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

25 липня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна", як «клієнтом», та позивачем, як «фактором», було укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за договором №7356831 від 09 грудня 2023 року, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 . Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаному договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 25 липня 2024 року до договору факторингу №25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 50 385 грн., з яких 16 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34 385 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивачем нараховані проценти за 60 календарних днів (25 липня 2024 року 22 вересня 2024 року) в межах строку договору в розмірі 21 120 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасної сплати кредитних коштів, відсотків у відповідності до договору №7356831 від 09 грудня 2023 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 71 505 грн., яка складається з: 16000 грн. заборгованості за кредитом, 34385 грн. заборгованості за відсотками, 21120 грн. відсотки за 60 календарних днів, позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Згідно рішення №251124/1 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування Товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ " ( т.2 а.с.19).

Правом відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалась.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року позовну заяву ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ " заборгованість за кредитним договором №7356831 від 09 грудня 2023 року у розмірі 50 385 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., а також судовий збір у розмірі 1706,91 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за укладеним договором №7356831 від 09 грудня 2023 року станом на дату відступлення ТОВ "Авентус Україна" права вимоги ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 , тобто станом на 25 липня 2024 року, за останньою рахувалася заборгованість у розмірі 50 385 грн., з яких 16 000 заборгованість за тілом кредиту, 34385 грн. заборгованість за відсотками, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За умовами договору факторингу до позивача перейшло право вимоги існуючої заборгованості боржника, розмір якої зазначений у Реєстрі боржників, тобто позивач безпідставно нарахував відсотки у розмірі 21 120 грн.

Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, в частині відмовлених позовних вимог, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість вказаного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне встановлення обставин справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу (правову) допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 4000 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції встановивши факт укладання Договору факторингу між первісним кредитором та апелянтом, а також факт набуття апелянтом права грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), не врахував норми чинного законодавства.

Апелянт зазначає, шо станом на 25 липня 2024 року на підставі Договору факторингу до ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ " перейшло право наявної грошової вимоги до відповідача за Договором №7356831 від 09 грудня 2023 року загальною сумою 50385грн., яка складається з тіла кредиту 16000 грн., заборгованості за процентами 34385 грн.

Строк дії договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, визначений пунктом 1.4. строк кредиту 360 днів з 10 грудня 2023 року по 03 грудня 2024 року включно. Відступлення права грошової вимоги щодо відповідача на підставі Договору факторингу відбулось 25 липня 2024 року. Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року строк дії договору про надання споживчого кредиту №7356831 від 09 грудня 2023 року не сплив. Апелянтом було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 60 календарних днів в період дії договору з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року. Нарахування здійснені, відповідно до умов договору №7356831 про надання споживчого кредиту від 09 грудня 2023 року, за стандартною процентною ставкою 2,2%, в розмірі 21120 грн. Апелянт зауважує, що нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, за договором факторингу апелянт, відповідно до статей 1054, 1056-1 ЦК України має право стягнути заборгованість по тілу кредиту та нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами.

Отже, позивач набув права вимоги і щодо майбутніх вимог, за договором №7356831 про надання споживчого кредиту від 09 грудня 2023 року, строк дії якого до 03 грудня 2024 року включно, зокрема щодо відсотків в сумі 21120 грн., нарахованих новим кредитором в межах дії кредитного договору в період з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року, а тому, рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволені вимог про стягнення вказаних процентів є помилковим.

Апелянт з рішенням суду першої інстанції не згодний в частині відмови у задоволенні вимог відносно суми заборгованості за процентами нарахованими апелянтом за період з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року за 60 календарних днів загальною сумою 21120 грн., право нарахування яких апелянт має на підставі статей 512, 514, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України.

Апелянт зазначає, що помилковий висновок суду першої інстанції також вплинув на розподіл в частині судових витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Зазначені в позовній заяві витрати на правничу допомогу документально підтверджені та доведені. Стороною документально доведено, що нею в майбутньому будуть понесені витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно із умовами договору, викладених в пункті 4.4., факт наданих послуг підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторонами також були погоджені умови оплати за зазначеним договором, відповідно до пункту 4.6 договору, клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. Сума гонорару адвоката розрахована на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 155 та статті 137 ЦПК України, з урахуванням критерій співмірності витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги адвоката, та погоджена між клієнтом та адвокатом.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат, не врахував надані представником позивача докази понесених судових витрат на правничу допомогу, а також правові висновки Верховного Суду.

Узагальненні доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від відповідачки до апеляційного суду не надійшов.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України та враховуючи, що рішення суду постановлене у справі з ціною позову 71505 грн, яка є меншою ніж тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки рішення у цій справі ухвалено за відсутності учасників справи, повне судове рішення складено 18 липня 2025 року, датою ухвалення рішення є 18 липня 2025 року.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 09 грудня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір №7356831 (далі Договір) про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ "Авентус Україна" надало відповідачу кредит у сумі 11 000 грн. (пункту 1.3. Договору), строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 8 днів. Дата повернення кредиту та сплата процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору (пункт 1.4. Договору), тип процентної ставки фіксований (пункт 1.5. Договору), під 162954,98% річних за стандартною ставкою (2,20 % в день) (пункт 1.5.1. Договору) (т.1 а.с.37-52).

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 1364-ОД від 20 листопада 2023 року та розміщених на сайті: https://creditplus.ua/ru/documents.

Договір підписано сторонами в електронній формі, зокрема позичальником договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А4883», 09 грудня 2023 року о 15:53:30.

Додатком №1 до договору №7356831 від 09 грудня 2023 року погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (т.1 а.с.53-54, 24-29).

10 грудня 2023 року ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору №7356831 про надання споживчого кредиту від 09 грудня 2023 року. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000 грн., у зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: 1.1 Викласти пункт 1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 16 000 гривень. Тип кредиту - кредит.» (т.1 а.с. 22-23).

Додаткова угода була підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором "С3112", 10 грудня 2023 року об 11:21:26.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 16 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка вказана останньою при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

З інформації наданої АТ КБ "Приватбанк" вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) (т.1 а.с.204).

25 липня 2024 року ТОВ "Авентус Україна" уклало з ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" Договір факторингу №25.07/24-Ф, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №7356831 від 09 грудня 2023 року.

За умовами договору факторингу №25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року сторони визначили, що право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів; заборгованість - грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у Реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками, у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентної ставкою), пеня за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів (т.1 а.с.152-160).

Згідно положень пункту 1.2. договору факторингу №25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року, укладений сторонами 25 липня 2024 року (т.1 а.с.163,167).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 25 липня 2024 року до договору факторингу №25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 50 385 грн., з яких 16 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34 385 грн. - сума заборгованості за відсотками (т.1 а.с.84).

Позивачем нараховані проценти за 60 календарних днів (з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року) в межах строку договору відповідно до наступного: 1 600 грн. * 2,2% = 352,6 грн.*60 календарних днів = 21120 грн.(т.1 а.с.79-80).

Позиція апеляційного суду

Враховуючи вимоги апеляційної скарги, предметом перегляду апеляційного суду в даній справі є вимоги про стягнення заборгованості по процентам, нарахованим фактором ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" за період після укладення договору факторингу.

Відмовляючи в задоволенні таких вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами договору факторингу до позивача перейшло право вимоги лише існуючої заборгованості боржника, розмір якої зазначений у Реєстрі боржників.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" на підставі договору факторингу №25.07/24-Ф набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №7356831 від 09 грудня 2023 року, укладеного відповідачкою з ТОВ "Авентус Україна".

Відповідно до положень пункту 3.1 кредитного договору №7356831 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

За пунктом 3.2 цього договору, до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана у графіку платежів. У випадку коли день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Строк кредитування передбачено сторонами 360 днів (пункт 1.4 Договору).

Отже строк кредитування за вказаним договором №7356831 тривав з 09 грудня 2023 року до 03 грудня 2024 року включно.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За такого, колегія суддів вважає, що нарахування новим кредитором в межах дії кредитного договору №7356831, в період з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року, відсотків в сумі 21120 грн., відповідає наведеним нормам матеріального права та умовам договору факторингу.

Відповідачка не надала суду заперечень щодо розміру нарахованої позивачем заборгованості за вказаний період.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За такого, та враховуючи, що процесуальний закон ґрунтується на диспозитивності судового процесу, колегія суддів вважає, що у справі не спростовано зазначений вище розмір нарахованого позивачем боргу.

Отже, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 7356831 від 09 грудня 2023 року у розмірі 71 505 грн., яка складається з: 16000 грн. заборгованості за кредитом, 55505 грн. заборгованості за відсотками (34385 + 21120).

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на надані позивачем докази, не дав їм належної оцінки, рішення суду підлягає зміні на підставі пункту 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, зі збільшенням розміру стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" заборгованості за кредитним договором № 7356831 від 09 грудня 2023 року з 50 385 грн. до 71 505 грн.

Що стосується вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки доводів незгоди скаржника в частині задоволених судом першої інстанції позовних вимог скарга не містить. Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення зміні з наведених вище підстав.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Щодо судового збору

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" задоволені повністю, а також розмір судових витрат позивача в суді першої інстанції (2422,40 грн) та при подачі апеляційної скарги (3633,60 грн), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6056 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" просив стягнути з ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн., а також в апеляційному суді в розмірі 4000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надало: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗР № 21/3145 від 18 травня 2023 року; копію договору про надання правової допомоги, копію ордеру на надання правничої допомоги; рахунок на оплату; акт №222 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21 жовтня 2024 року.

За змістом наданих документів вбачається, що правнича допомога надана на загальну суму 10 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в апеляційному суді ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надало: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗР № 21/3145 від 18 травня 2023 року; копію договору про надання правової допомоги; копію рахунка на оплату (розмір 4000 грн); копію ордеру на надання правничої допомоги; копію акту №91 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копію платіжної інструкції в національній валюті на суму 4 000 грн.

За змістом наданих документів вбачається, що правнича допомога надана на загальну суму 4 000 грн, за збір та аналіз доказів і документів для подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги, 2 години 1 000 грн, складення апеляційної скарги, 5 годин 2 500 грн, направлення відповідачу та подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги, 1 год 500 грн.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено: Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40) …

… При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України) (пункт 43).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).»

Враховуючи, що судом першої інстанції проведено заочний розгляд справи, а також відсутність заперечень відповідачки щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення вказаних витрат позивача.

За такого, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10000 грн.

Також враховуючи відсутність заперечень відповідачки щодо розміру витрат на правничу допомогу за подачу апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення правничої допомоги, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 4000 грн. таких витрат.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 20056 грн. (6056 грн. судового збору + 14000 грн витрат на професійну правничу допомогу).

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" задовольнити частково.

Заочне рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" () заборгованість за кредитним договором № 7356831 від 09 грудня 2023 року в загальному розмірі 71 505 грн, а також 20056 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за правилами, передбаченими статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
Судді: Н.О. Тищук Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складено 18 липня 2025 року.