Справа № 489/2795/25
Провадження № 2/489/1976/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судового засідання Савковою К.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Васюта К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний експортно імпортний банк України»" про захист прав споживачів,

встановив:

В квітні 2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Державний експортно імпортний банк України»" про захист прав споживачів.

Просив суд :стягнути з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 479859.60 грн. (чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень 60 коп.), з яких: пеня три відсотка за кожен день прострочення у сумі 100425.26 (сто тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 26 коп.); пеня 0.1 відсотка за кожен день прострочення у сумі 350616.77 грн. (триста п`ятдесят тисяч шістсот шістнадцять гривень 77 коп.); три відсотки річних у сумі 28817.57 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот сімнадцять гривень 57 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 45000.00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.10.2021р. ОСОБА_1 (далі Позивач) подав Заяву про надання банківської послуги «Розміщення вкладу» N370886 (далі Заява) до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі Відповідач) з метою відкриття Депозитного продукту «Вклад «Класичний строковий» і вніс в касу банка Відповідача кошти у сумі $100000.00 (сто тисяч доларів США 00 центів) (далі Вклад), що підтверджується Квитанцією внесення вкладу N454727 від 13.10.2021р. Згідно предмета Заяви, Відповідач приймає кошти Позивача на Депозитний рахунок «Вклад «Класичний строковий» із процентною ставкою 1.2% річних на строк 184 (сто вісімдесят чотири) календарних дні (дата повернення Вкладу 15.04.2022р.), депозитний рахунок: НОМЕР_1 , рахунок для обслуговування вкладу: НОМЕР_2 .

Пунктом 3.6 Заяви визначено, що строк розміщення вкладу щоразу продовжується на 184 календарних дня у разі, якщо до моменту закінчення строку розміщення вкладу до Відповідача не надійшла вимога Позивача про повернення вкладу. 13.04.2022р. Позивачем було прийнято рішення про повернення Вкладу і було надане відповідне письмове звернення Відповідачу з вимогою повернення Вкладу і дорученням видати Вклад в повному обсязі разом з усіма нарахованими відсотками 15.04.2022р. готівковими коштами в касі відділення Відповідача. Дане звернення було зареєстроване Відповідачем за вхідним номером 195-22 від 13.04.2022р. Проте 15.04.2022р.

Відповідач відмовився повернути Позивачу його кошти в повному обсязі, посилаючись на обмеження щодо видачі готівки, і відповідно видав Позивачу лише $3400.00 (три тисячі чотириста доларів США 00 центів), що підтверджується Квитанцією N278832 від 15.04.2022. Таким чином Відповідач порушив п. 3.6 Заяви про надання банківської послуги «Розміщення вкладу» N370886, про що Позивач подав письмове звернення Відповідачу, заявивши про невиконання його вимоги щодо повернення Вкладу разом із відсотками, та з вимогою повідомити йому точну дату коли Відповідач зможе видати Позивачу його кошти в повному обсязі.

Дане звернення було зареєстроване Відповідачем під вхідним номером 198-22 від 15.04.2022р. Згідно Виписки по особовим рахункам від 14.09.2022р. сума Вкладу разом з нарахованими відсотками на Рахунку для обслуговування вкладу НОМЕР_2 складала $100484.32 (сто тисяч чотириста вісімдесят чотири долара США 32 цента).

При неодноразових зверненнях Позивача до каси різних відділень Відповідача, грошові кошти видавались Позивачу лише невеликими частинами, що підтверджується Випискою по особовим рахункам від 14.09.2022р. про рух коштів по Рахунку для обслуговування вкладу: НОМЕР_2 та квитанціями про видачу готівкових коштів.

Позивач з 15.04.2022р. не міг користуватися в повній мірі своїми власними грошовими коштами, і зміг отримати свої кошти в повному обсязі лише 29.09.2022р., про що свідчать Виписка по особовим рахункам від 14.09.2022р. (Рахунок для обслуговування вкладу НОМЕР_2 ) та квитанції касових операцій зняття готівки.

Відповідач порушив договірні умови, зокрема п. 3.6 Заяви про надання банківської послуги «Розміщення вкладу» N370886, порушив право Позивача вільно користуватися своїми коштами, а також порушив законодавство України (в тому числі, норми ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів» при наданні послуги).

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 28.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.05.2025 Інгульским районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що Національним банком була запроваджена пряма заборона на перевищенні лімітів видачі готівкових коштів в іноземній валюті з рахунку клієнта на суму більше ніж еквівалент 100 000,00 гривень в день, про що і було неодноразово повідомлено Клієнта співробітникам філії, де було оформлено вкладний рахунок. Клієнт скористався своїм правом на зняття готівкових коштів з вкладного рахунку, враховуючи ліміти обмежень на проведення такої валютної операції в день.

Як вбачається з наданих самим Позивачем копій квитанцій про видачу готівки, Банк видавав готівкові кошти в день звернення Позивачем з врахуванням діючих обмежень. Дані обставини повного отримання всіх коштів, що були розміщені на вкладеному рахунку Позивачем не заперечується, як і не заперечується той факт, що Банк повідомляв Позивача про наявність обмежень.

Окрім усних роз`яснень, які безспосередньо Позивач отримував кожного разу, коли з`являвся до філії банку для отримання чергової суми з вкладного рахунку, Банком також було надано і письмову відповідь на звернення Позивача, а саме Лист №0620000/3411-24 від 29.01.2024. Отже, Банк при видачі коштів з вкладного рахунку Позивача діяв у суворій відповідності вимогам чинного законодавства та нормативно-правовим актам Національного банку України, в зв`язку із чим відсутні будь-які порушення прав Позивача як споживача банківських послуг при здійсненні вкладної операції.

19.05.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, позивач зазначав наступне.

Банком було повідомлено Позивача про те, що на той час діяли обмеження відповідно до Постанови Правління Національного банку України N18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова N18).

І окрім усних роз`яснень, які безпосередньо Позивач отримував кожного разу, коли з`являвся до філії банку для отримання чергової суми з вкладного рахунку, Банком також було надано і письмову відповідь на звернення Позивача, а саме Лист N0620000/3411-24 від 29.01.2024.

Договірні відносини між Позивачем та Відповідачем щодо надання послуги депозитного вкладу виникли ще до прийняття Постанови N18.

По-друге, при зверненні Позивача до Банку щодо повернення своїх власних коштів з депозитного вкладу, співробітники Банку дійсно посилалися на обмеження щодо видачі готівки, проте Позивачу не було надано повної і чіткої інформації щодо причин і нібито правомірності такого обмеження. Позивач з даними обмеженнями не погоджувався, вважав такі обмеження неправомірними і не визнавав їх. Це підтверджується тим, що 15.04.2022, в день, коли Відповідач вперше порушив права Позивача і не видав його власні грошові кошти депозитного Вкладу в повному обсязі, Позивач письмово звернувся до Відповідача, повідомивши його про порушення ним своїх прав та умов договору, а також і з вимогою повідомити коли саме Відповідач зможе виконати свої зобов`язання згідно договору перед Позивачем в повному обсязі. Дане звернення було зареєстроване Відповідачем під N198-22 від 15.04.2022 і його копія є в матеріалах справи (додаток 4 до позовної заяви).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення позивач, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

13.10.2021р. ОСОБА_1 (далі Позивач) подав Заяву про надання банківської послуги «Розміщення вкладу» N370886 (далі Заява) до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі Відповідач) з метою відкриття Депозитного продукту «Вклад «Класичний строковий» і вніс в касу банка Відповідача кошти у сумі $100000.00 (сто тисяч доларів США 00 центів) (далі Вклад), що підтверджується Квитанцією внесення вкладу N454727 від 13.10.2021р. Згідно предмета Заяви, Відповідач приймає кошти Позивача на Депозитний рахунок «Вклад «Класичний строковий» із процентною ставкою 1.2% річних на строк 184 (сто вісімдесят чотири) календарних дні (дата повернення Вкладу 15.04.2022р.), депозитний рахунок: НОМЕР_1 , рахунок для обслуговування вкладу: НОМЕР_2 .

Пунктом 3.6 Заяви визначено, що строк розміщення вкладу щоразу продовжується на 184 календарних дня у разі, якщо до моменту закінчення строку розміщення вкладу до Відповідача не надійшла вимога Позивача про повернення вкладу. 13.04.2022р. Позивачем було прийнято рішення про повернення Вкладу і було надане відповідне письмове звернення Відповідачу з вимогою повернення Вкладу і дорученням видати Вклад в повному обсязі разом з усіма нарахованими відсотками 15.04.2022р. готівковими коштами в касі відділення Відповідача. Дане звернення було зареєстроване Відповідачем за вхідним номером 195-22 від 13.04.2022р. Проте 15.04.2022р.

Відповідач відмовився повернути Позивачу його кошти в повному обсязі, посилаючись на обмеження щодо видачі готівки, і відповідно видав Позивачу лише $3400.00 (три тисячі чотириста доларів США 00 центів), що підтверджується Квитанцією N278832 від 15.04.2022. Таким чином Відповідач порушив п. 3.6 Заяви про надання банківської послуги «Розміщення вкладу» N370886, про що Позивач подав письмове звернення Відповідачу, заявивши про невиконання його вимоги щодо повернення Вкладу разом із відсотками, та з вимогою повідомити йому точну дату коли Відповідач зможе видати Позивачу його кошти в повному обсязі.

Дане звернення було зареєстроване Відповідачем під вхідним номером 198-22 від 15.04.2022р. Згідно Виписки по особовим рахункам від 14.09.2022р. сума Вкладу разом з нарахованими відсотками на Рахунку для обслуговування вкладу НОМЕР_2 складала $100484.32 (сто тисяч чотириста вісімдесят чотири долара США 32 цента).

При неодноразових зверненнях Позивача до каси різних відділень Відповідача, грошові кошти видавались Позивачу лише невеликими частинами, що підтверджується Випискою по особовим рахункам від 14.09.2022р. про рух коштів по Рахунку для обслуговування вкладу: НОМЕР_2 та квитанціями про видачу готівкових коштів.

Позивач з 15.04.2022р. не міг користуватися в повній мірі своїми власними грошовими коштами, і зміг отримати свої кошти в повному обсязі лише 29.09.2022р., про що свідчать Виписка по особовим рахункам від 14.09.2022р. (Рахунок для обслуговування вкладу НОМЕР_2 ) та квитанції касових операцій зняття готівки.

Зазначені обставини сторонами не заперечувались.

Банком було повідомлено Позивача про те, що на той час діяли обмеження відповідно до Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (надалі Постанова №18). Так, згідно до пункту 3 Постанови №18 було постановлено: «5. Заборонити видачу в Україні готівкових коштів в іноземній валюті з рахунку клієнта в іноземній валюті в обсязі, що перевищує в еквіваленті 100000 гривень у день (без урахування комісії банку), крім зняття готівкових коштів в іноземній валюті з рахунків, в тому числі позивача.

Таким чином, Національним банком була запроваджена пряма заборона на перевищенні лімітів видачі готівкових коштів в іноземній валюті з рахунку клієнта на суму більше ніж еквівалент 100 000,00 гривень в день, про що і було неодноразово повідомлено Клієнта співробітникам філії, де було оформлено вкладний рахунок. Клієнт скористався своїм правом на зняття готівкових коштів з вкладного рахунку, враховуючи ліміти обмежень на проведення такої валютної операції в день.

Як вбачається з наданих самим Позивачем копій квитанцій про видачу готівки, Банк видавав готівкові кошти в день звернення Позивачем з врахуванням діючих обмежень. Дані обставини повного отримання всіх коштів, що були розміщені на вкладеному рахунку Позивачем не заперечується, як і не заперечується той факт, що Банк повідомляв Позивача про наявність обмежень.

Окрім усних роз`яснень, які безспосередньо Позивач отримував кожного разу, коли з`являвся до філії банку для отримання чергової суми з вкладного рахунку, Банком також було надано і письмову відповідь на звернення Позивача, а саме Лист №0620000/3411-24 від 29.01.2024. Отже, Банк при видачі коштів з вкладного рахунку Позивача діяв у суворій відповідності вимогам чинного законодавства та нормативно-правовим актам Національного банку України, в зв`язку із чим відсутні будь-які порушення прав Позивача як споживача банківських послуг при здійсненні вкладної операції.

Законом України «Про платіжні послуги», на який посилається Позивач, зазначено, серед іншого (ст.2), що у разі запровадження Національним банком України заходів захисту відповідно до Закону України "Про валюту і валютні операції" норми цього Закону застосовуються під час проведення платіжних операцій, надання фінансових платіжних послуг з урахуванням таких заходів захисту.

Згідно статті 55 Закону, Національний банк України здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку.

Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті, крім випадку, передбаченого статтею 33 цього Закону. Як передбачено статтею 56 Закону, Національний банк видає нормативно-правові акти та розпорядчі акти. Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, юридичних та для фізичних осіб.

24.02.2022 Національним банком України було прийнято Постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», якою було врегульовано певні аспекти роботи банківської системи в особливий період, та впроваджено певні обмеження на проведення визначених банківських операції.

Так, згідно до пункту 3 Постанови №18 було постановлено: «5. Заборонити видачу в Україні готівкових коштів в іноземній валюті з рахунку клієнта в іноземній валюті в обсязі, що перевищує в еквіваленті 100000 гривень у день (без урахування комісії банку), крім зняття готівкових коштів в іноземній валюті з рахунків для певних операцій.

Таким чином, Банк при обслуговуванні Позивача дотримувався вимог регулятора, які є обов`язковими до виконання. Постановою КГС ВС від 21.01.2025 у справі №910/2693/24 зроблено висновки щодо застосування постанови Правління Національного банку України "Про роботу банківської системи в період воєнного стану" від 24.02.2022 №18 та зазначено, що: «Регламентація здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами є компетенцією НБУ, а тому Банк не має права вчиняти для клієнта валютні операції, якщо це суперечить вимогам чинного законодавства.

НБУ має право обмежувати валютні операції в межах території України, в тому числі забороняти зараховувати на рахунок клієнта отримувача коштів в іноземній валюті, що надійшли від нерезидента контрагента, у разі необхідності забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Разом з тим Банк з метою здійснення валютного нагляду за операцією клієнта з переказу коштів в іноземній валюті зобов`язаний виконувати нормативно-правові акти з питань здійснення операцій з валютними цінностями з юридичними особами-нерезидентами, і клієнт не має права вимагати виконання умов договору, якщо це суперечить вимогам чинного законодавства.

Постанова НБУ № 18 є нормативно-правовим актом, який установлює особливості щодо здійснення операцій з валютними цінностями в період запровадження воєнного стану та впроваджує обмеження (припинення здійснення валютних операцій з резидентами країни - агресора та її союзника, крім випадків, передбачених цією постановою), які банки та їх клієнти мають дотримуватися під час проведення відповідних операцій».

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 3 ст. 5 закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Враховуючи положення чинного законодавства, нормативно-правових актів НБУ, висновки Верховного Суду, суд погоджується з доводами представника відповідача, що з боку Банку відсутні будь які порушення прав Позивача та умов укладених з ним договорів, що в свою чергу виключає застосування до Банку та стягнення з нього пені, 3% річних, тощо, які є мірою відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи те, що Банком не вчинено жодних протиправних винних дій при обслуговування Позивача, то виключається, як наслідок, і пред`явлення вимог до Банку про стягнення моральної шкоди.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені положення нормативно-правових актів, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 19, 27, 141, 158, 263-265, 280 ЦПК України, суд-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний експортно імпортний банк України»" про захист прав споживачів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство "Державний експортно імпортний банк України»" , , адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 127.

Повний текст рішення складено 29.07.2025.

Суддя Г.С. Костюченко