Провадження №: 2/336/417/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Звєздової Н.С.,

при секретарі Іванченко О.С.,

за участі сторін: позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача Калініної-Заєць Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору про сплату аліментів та стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до суду, який був уточнений, в якому просить:

1.розірвати Договір про сплату аліментів, укладений 23.10.2023 між нею та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3765;

2.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу відповідача з моменту подачі позову і до досягненням доньки повнолітня;

3.Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах 1 місяця.

Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.11.2023 року було розірвано. Від зазначеного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою. 23.10.2023 року між сторонами по справі було укладено договір про сплату аліментів. Відповідно до пункту 2 Договору розмір аліментів встановлено нами в сумі 10 000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною 16 років. Пункт 2.1. абзац 2 передбачає, що у разі відмови від виплати аліментів Платником або, якщо Отримувач подасть офіційну заяву про виплату аліментів, тоді сплата суми, вказана у пункті 2, припиняється з моменту отримання офіційної суми аліментів. Пункт 9 Договору передбачено, що у разі суттєвої зміни матеріального чи сімейного стану сторін та у разі недосягнення згоди про зміну або розірвання цього договору, а також у випадку порушення його умов кожна зі сторін має право звернутися до суду з позовом про зміну або розірвання договору.

Позивачкою засобами мобільного месенджеру Telegram було надіслане повідомлення відповідачу, в якому вона пропонувала відповідачу або внести до пункту 2 договору зміни щодо розміру аліментів, шляхом встановлення їх у частці в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, а в разі недосягнення питання щодо зміни, повідомила, що буде звертатися до суду про його розірвання. ЇЇ повідомлення залишилося без розгляду, що вона розцінює як не бажання його вирішити досудовим шляхом.

Також про намір розірвати спірний договір слугує, те що вона звернулася до суду із офіційною заявою про стягнення аліментів (про видачу судового наказу ЄУН 336/6737/24), як передбачено в п.2.1. абзац 2 Договору.

Також позивачка зазначає, що станом на сьогоднішній день матеріальний стан відповідача значно змінився в сторону поліпшення, а саме: відповідно до декларації за 2023 рік, відповідач по справі отримав заробітну плату за основним місцем роботи в розмірі 1118001 гривень (інформація в загальному доступі https://youcontrol.com.ua/catalog/individuals/declaration/681c70ad-d605-4387-ad5d-3d4161c8ef1b/), 93166,75 гривень щомісячно. Про розмір заробітної плати відповідача за 2024 рік їй наразі невідомо, надати суду цю інформацію можливості не має, оскільки це є персональною інформацією і на запит адвоката її не нададуть.

Позивачка вважає, що умови надання коштів на утримання дитини, їх розмір, який передбачений спірним Договором, не відповідає інтересам дитини і не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Встановлений Договором розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, бо дитина відвідує приватний дитячий садок вартість якого складає 4000 гривень, зайняття з англійської мови вартість якого складає 600 гривень, з підготовки до школи 800 гривень, курси з ментальної арифметики 1200 гривень щомісячно, театральну школу 400 гривень щомісячно, бально-спортивні танці 450 гривень щомісячно та двічі щонеділі індивідуальні зайняття вартістю 120 одне зайняття, дитячий басейн. Крім того, 01.09.2024 року донька йде до першого класу і позивачка придбала канцелярію на 2000 гривень, потрібно ще купити сезонний одяг, кейтиринг (послуга виїзду харчування) у школі.

Отже, за відсутності спірного Договору, дитина може отримувати і розраховувати на своє утримання і забезпечення значно більший розмір аліментів порівняно з тією сумою, яку зараз сплачує відповідач по справі.

30.09.2024 до суду надійшов відзив на первинну позовну заяву, згідно якої представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.01.2025 до суду надійшло заперечення щодо прийняття позовної заяви та щодо відмови у її задоволенні.

Щодо прийняття уточненої позовної заяви, то суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. На час подання уточненої позовної заяви жодного судового засідання не відбулось. Окрім того, суд підкреслює, що відповідно до практики ЄСПЛ надмірний формалізм вважається порушенням права на справедливий суд, а відтак вважає за можливе прийняти до розгляду уточнену позовну заяву позивачки та розглядати справу з урахуванням викладення позовних вимог позивачки у редакції від 07.01.2025.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі письмових заперечень зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.11.2023 рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя був розірваний. (а.с.9-11).

В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

23.10.2023 між сторонами укладено договір про сплату аліментів на доньку, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. та зареєстровано в реєстрі за №3765 (а.с.12-13).

Відповідно до п.1 Договору, Платник ( ОСОБА_3 ) зобов`язується сплачувати Отримувачу ( ОСОБА_1 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.2 Договору, на момент підписання договору розмір аліментів встановлено між сторонами складає 10 000 грн. на місяць, шляхом перерахування за поточний місяць не пізніше 20 числа на рахунок, заздалегідь визначений батьками. Аліменти сплачуються на умовах цього Договору з моменту його укладання і до досягнення дитиною 16 років.

Згідно п.7 Договору, всі спори, що виникають в процесі виконання цього договору, та розбіжності і тлумаченні окремих положень цього договору вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до діючого законодавства України.

Згідно п.8 Договору, за згодою сторін в період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткової угоди, посвідченої нотаріально. Таким же шляхом договір може бути розірвано. Одностороння відмова від виконання договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього договору вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п.9 Договору, у випадку суттєвої зміни матеріального чи сімейного стану сторін та у разі недосягнення згоди про зміну або розірвання цього договору, а також у випадку порушення його умов кожна зі сторін має право звернутися до суду з позовом про змін або розірвання договору.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 189 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У аліментному договорі визначаються розмір, умови і порядок виплати аліментів. Розмір аліментів у цьому випадку визначається самими сторонами, проте він не може бути нижче за розмір аліментів, які неповнолітні діти могли б отримати при стягненні аліментів у судовому порядку.

Аліментний договір може бути змінено за спільною угодою сторін або за рішенням суду. Зміна або припинення аліментного договору можлива у будь-який час за взаємною угодою сторін і також повинна укладатися в нотаріальній формі. Одностороння відмова від договору і одностороння зміна його умов не допускаються.

Якщо договір про надання аліментів не виконується платником, їх одержувач має право звернутися до державного виконавця для примусового виконання договору, якщо ж він звертається до суду з позовом про стягнення аліментів у судовому порядку на загальних підставах, передбачених законодавством, його позов не підлягатиме задоволенню, оскільки укладенням аліментного договору сторони вже пов`язані зобов`язанням з надання аліментів, і для таких осіб встановлений спеціальний порядок виконання договору і стягнення аліментів. Якщо угода порушує інтереси дитини, можливе звернення до суду з позовом про його примусову зміну або розірвання, а за наявності передбачених законом підстав - і визнання його недійсним.

Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 13.08.2024 позивачка за допомогою засобів мобільного месенджеру «Telegram» надіслала повідомлення відповідачу, в якому пропонувала йому або внести до п.2 Договору зміни щодо розміру аліментів, шляхом встановлення їх у частці в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, а в разі недосягнення питання щодо зміни, повідомила, що буде звертатися до суду про його розірвання (а.с.14).

Сторона позивача у судовому засіданні та у позовній заяві вказує, що зворотнього зв`язку та відповіді від відповідача не отримано, що свідчить про односторонню відмову в укладенні додаткової угоди до договору про сплату аліментів на дитину.

Дослідивши вказане повідомлення (скріншот), суд вбачає, що відповідач по справі заблокований у месенджері «Telegram», а тому, відповідно, отримати вказане повідомлення він не міг.

Іншого способу/заходу для досудового врегулювання спору позивачкою здійснений не був, а тому вказаний захід врегулювання спору суд вважає неналежним способом, що є порушенням п.7 вказаного вище Договору та не може бути розцінений як проект додаткової угоди до Договору, що також є порушенням п.8 Договору.

Дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення сторін, суд констатує, що позивачем не зазначено жодних підстав та не надано доказів, які б слугували підставою для розірвання Договору про сплату аліментів на дитину від 03 жовтня 2023 року.

Судом встановлено, що відповідач повністю виконує вимоги Договору, що підтверджується наданими стороною позивача скріншотами квитанцій про переказ грошових коштів та не заперечується позивачкою у судовому засіданні.

Стороною позивача також не надано суду жодних доказів зміни матеріального стану відповідача на теперішній час. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, на час укладання Договору, працював на посаді Заступника начальника управління - начальник відділу в Головному управлінні Державної служби України з Надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, так і працює і на сьогоднішній час.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про розірвання Договору про сплату аліментів на дитину від 03 жовтня 2023 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. та зареєстровано в реєстрі за №3765.

Суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовної вимоги про розірвання Договору про сплату аліментів на дитину, задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів фактично призведе до подвійного стягнення аліментів з відповідача: за Договором про сплату аліментів від 03 жовтня 2023 року та за рішенням суду, що є недопустимим, тому суд також відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 15, 180, 189, 192 СК України, ст.ст. 626, 628, 629, 638, 651, 652 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору про сплату аліментів та стягнення аліментів на дитину відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.С. Звєздова