Справа № 167/1162/23 Провадження №22-з/802/72/25 Головуючий у 1 інстанції: Гармай І. Т.
Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на заочне рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.

Заочним рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 40700 грн заборгованості за товар, згідно договору №1 купівлі-продажу від 22 жовтня 2020 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, особа, яка не брала участі у справі Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 21 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

30 липня 2025 року Волинським апеляційним судом було постановлено ухвалу про закінчення підготовки та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на 09 жовтня 2025 року.

31 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід всього складу колегії суддів апеляційного суду головуючого - судді Осіпука В. В., суддів Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю. Відвід мотивовано тим, що вказані судді, у іншій справі де вона була учасником справи, допустили порушення вимог чинного процесуального і матеріального права, безпідставно повернули її апеляційну скаргу, що викликає у неї сумніви в неупередженості та об`єктивності цих суддів.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 01.08.2025 заяву позивача ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів, головуючого - судді Осіпука Василя Васильовича, суддів Матвійчук Людмили Володимирівни, Федонюк Світлани Юріївни передано для визначення в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід та не входить до складу суду, що розглядає справу..

Порядок вирішення питання заявленого відводу регулюється ст. 40 ЦПК України.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2025 суддю Карпук А.К. визначено суддею, який буде вирішувати питання про відвід в даній справі.

Заява про відвід суддів Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом Глави 3 Розділу І ЦПК України відвід може бути заявлено судді або складу суду, який розглядає справу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Із заяви про відвід вбачається, що її обґрунтовано тим, що судді Осіпук В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю. брали участь в розгляді іншої цивільної справи за участю заявника і ці судді, на думку заявника, постановили незаконні судові рішення.

Доводи заяви про відвід суддів щодо існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів ґрунтуються лише на особистих припущеннях позивача, який їх не підтвердив доказами.

Ухвалення суддями Осіпук В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., інших судових рішень само по собі не свідчить про необ`єктивність та упередженість суддів при розгляді даної цивільної справи та не слугує підставою в розумінні статтей 36, 37 ЦПК України, для задоволення відводу.

Ураховуючи наведене приходжу до висновку, що заява про відвід суддів до задоволення не підлягає, оскільки наведені в ній мотиви не передбачені вимогами статей 36, 37 ЦПК України, як підстава для відводу.

Керуючись статтями 36, 37, 40, ч. 2 ст. 381 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів відмовити.

Справу передати головуючому судді колегії, визначеному протоколом автоматизованого розподілу даної судової справи між суддями Волинського апеляційного суду від 16 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя