Провадження № 22-ц/4808/1014/25
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

17 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Бойчука І.В.,

суддів Пнівчук О.В., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши питання про призначення до розгляду справи за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 на заочне рішення Городенківського районного суду від 02 квітня 2025 року під головуванням судді Федів Л.М. у м. Городенка у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Городенківського районного суду від 02 квітня 2025 року задоволено частково позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами та договором позики в розмірі 39 610 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду від 02 квітня 2025 року.

Апеляційним судом витребував з Городенківського районного суду справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики, яка надійшла до Івано-Франківського апеляційного суду 15.07.2025.

Під час вирішення питання про призначення справи до розгляду, судом апеляційної інстанції було встановлено, що в описовій частині оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції було вказано про те, що згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд цієї справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивач подав докази, які вважав достатніми для розгляду справи, суд першої інстанції ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вбачає, що відповідачем оскаржується в апеляційному порядку саме заочне рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, право апеляційного оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або в разі ухвалення повторного заочного рішення.

При цьому право на подання заяви про перегляд заочного судового рішення є персоніфікованим правом виключно кожного з відповідачів і обов`язковим до виконання.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 18 листопада 2020 року по справі № 640/5306/13-ц.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» (пункт 4) зазначено, що вирішуючи питання про можливість апеляційного оскарження в загальному порядку рішення, яке визначене судом як заочне, судам необхідно враховувати, що відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обов`язковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Тому особи, які оскаржують таке рішення, мають враховувати, що рішення, яке визначене судом як заочне, повинне оскаржуватися в порядку, встановленому для оскарження заочних рішень.

Відтак, відповідач, якщо він має намір оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, повинен пройти процедуру перегляду заочного рішення в суді, що його ухвалив.

Відповідно до правової позиції викладеної пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

З матеріалів справи, а також з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 та його представник не зверталися до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ОСОБА_1 та його представником не дотримано процедури перегляду заочного рішення, у зв`язку з чим у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення суд апеляційної інстанції мав відмовити.

Встановлення у процесуальному законі обмеження можливості відповідача на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції без попереднього звернення останнього із заявою про його перегляд, є розумним і має на меті забезпечити стадійність цивільного процесу та запобігти можливим зловживанням процесуальними правами. Колегія суддів уважає таку мету легітимною. Зазначене обмеження є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року в справі № 761/10509/17, зазначала, що якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, то касаційне провадження у справі належить закрити.

Указаний правовий висновок підлягає застосуванню до процесуальних правовідносин, які виникли під час розгляду цієї апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Городенківського районного суду від 02 квітня 2025 рокупідлягає закриттю.

Таке обмеження не позбавляє особу права на доступ до суду, яке має бути реалізованим у порядку, що визначений чинними нормами цивільного процесуального законодавства.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про закриття апеляційного провадження у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для його апеляційного оскарження.

Керуючись ч.4 ст. 287, 362 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Городенківського районного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики закрити.

Роз`яснити представнику ОСОБА_1 , що заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за його письмовою заявою у відповідності з вимогами ст. 284, 285 ЦПК України і лише у разі залишення судом першої інстанції такої заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

Є.Є. Мальцева