Справа № 542/1438/24
Провадження № 2-др/542/8/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
28 липня 2025 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Гринь О.О.,
секретар судового засідання Коркішко А.М.,
найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: Фермерське господарство «Писаренка В.І.»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
представники позивача: адвокат Плішкін Ю.С., голова фермерського господарства Писаренко В.І.,
представник відповідача: адвокат Грущанський В.О.,
розглянувши заяву представника відповідача адвоката Грущанського В.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Фермерського господарство «Писаренка В.І.»до ОСОБА_1 про стягнення 68 865,24 грн витрат та 269 242,80 грн втраченого доходу, а всього 338 108,04 грн,
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.07.2025 у позові фермерського господарства «Писаренка В.І.» до ОСОБА_1 про стягнення 68 865,24 грн витрат та 269 242,80 грн втраченого доходу, а всього 338 108,04 грн відмовлено в повному обсязі.

17.07.2025 представник відповідача адвокат Грущанський В.О. звернувся із заявою про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, стягнення із позивача ФГ «Писаренка В.І.» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. У заяві зазначає, що відповідно до акту наданих послуг судові витрати склали 48000 грн. Відповідач знизив суму витрат до 40000,00 грн. При розподілі витрат просить врахувати, що ціна позову в сумі 338 108 грн 04 коп. є значною; місце адвокатської діяльності представника - місті Полтава, тому окрім затрат на пальне, витрати часу на дорогу в одну сторону із Полтави до місце знаходження суду складали суду 30-40 хв; відповідач своєї правової позиції з початку відзиву не змінював і наголошував на безпідставності позову з самого початку, отже у позивача не було будь яких перешкод проаналізувати позицію відповідача та відкликати позов, подальші дії позивача призвели до витрат по даній справі відповідача; враховуючи майновий стан підприємства, сплата витрат на правничу допомогу на буде надмірно обтяжливим для нього.

25.07.2025 представник позивача подав до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат, у якій просив відмовити в задоволенні заяви з таких підстав: витрати на правничу допомогу є необґрунтованими, їх реальність не доведена, представник відповідача не надає деталізованого опису дій, які ним були вчинені у межах справи, а лише зазначає загальні фрази (аналіз документів, підготовка адвокатських запитів і т.д.); відсутнє обґрунтування розміру гонорару відповідно до ринкових цін або спеціальних ставок. На думку представника позивача, без цих доказів і детального опису фактичних дій адвоката, неможливо здійснити правову оцінку співмірності суми витрат і фактично наданої допомоги. Вартість послуг адвоката за участь в судовому засіданні в розмірі 3000 гривень, як і в цілому заявлені витрати на правову допомогу, з урахуванням характеру та обсягу справи, те, що адвокат процесуальних документів під час проведення судових засідань не подавав, обмежену кількість судових засідань, незначне процесуальне навантаження на представника, вважає завищеними та неспівмірними. Відсутній розрахунок вартості кожної дії адвоката. Не подано доказів, що сума була визначена відповідно до погодинної ставки, або на підставі складності завдання. Витрати заявлені узагальнено та необґрунтовано - лише у вигляді одного рядка. Винагорода за результатом (гонорар успіху) не підлягає компенсації. Гонорар успіху є договірною умовою між адвокатом та його клієнтом. Він має особистий характер і не може бути покладений на процесуального опонента (відповідача чи позивача) у порядку розподілу судових витрат. Гонорар успіху є умовним і не є доказом реального понесення витрат, ґрунтується на факті виграшу справи, а не на обсязі виконаних робіт чи витраченому часі, не є співмірним і порушує принцип справедливості.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До закінчення судових дебатів у справі представник відповідача адвокат Грущанський В.О. зробив заяву про намір подати докази про розмір судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Статтею 246 ЦПК України встановлено: якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.07.2025 заяву представника відповідача адвоката Грущанського В.О. про розподіл витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду.

Позивач та його представник адвокат Плішкін Ю.С. про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, 28.07.2025 представник подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі ОСОБА_2 , у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Грущанський В.О. про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, 28.07.2025 представник подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі ОСОБА_1 , заяву підтримує та просить її задоволити

Розглянувши подані заяви та дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив, такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

24.02.2025 представник відповідача адвокат Грущанський В.О., який діє на підставі ордера про надання правової допомоги ВІ № 1265928, у відзиві на позовну заяву навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відповідно до якого орієнтовний розмір судових витрат складає 40 000,00 грн з розрахунку 2 000,00 грн за час роботи адвоката (а.с. 165-166 том 1).

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи ; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

У матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Грущанським Владиславом Олеговичем, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1502 від 13 січня 2016 року згідно із яким клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором у цивільній справі № 542/1438/24 в суді першої та апеляційної інстанції.

Розділом 4 Договору визначений порядок оплати послуг адвоката. Відповідно до пункту 4.1. договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Пунктом 4.2. передбачено, що при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи.

Згідно з пунктом 4.3. договору вартість гонорару адвоката становить 12000 грн, з розрахунку не менше 2000 грн за одну годину роботи адвоката.

Відповідно до пункту 4.4. участь адвоката в судовому засіданні становить 3000 грн (з урахуванням відрядження за місто Полтава та витрат на пальне), що сплачується в день судового засідання.

Пунктом 4.5. договору передбачений гонорар успіху, який становить 20 000 грн у разі відмови у задоволені позовних вимог повністю або частково (в такому разі гонорар сплачується не менше 10 000 грн, в іншому випадку пропорційно до задоволених вимог) або закриті провадження по справі № 542/1438/24.

Відповідно до пункту 4.6. визначений угодою гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути визначено відповідно до даної угоди. Визначений сторонами гонорар не може бути меншим за мінімальний розмір гонорару, встановлений відповідно до Рекомендацій.

Згідно з пунктом 5.4. договору попередні розрахунки вартості наданих послуг, погодження вартості години роботи адвоката оформлюються у вигляді додатків до договору та є його невід`ємною частиною (а.с.66-67 том 2)

Також сторонами договору підписані додатки до Договору від 10.12.2024 про надання правової допомоги якими узгоджено:

погодинну вартість роботи адвоката, відповідно до якої одна година підготовки, написання заяв по суті та з процесуальних питань, ознайомлення з матеріалами справи складає 2000,00 грн; витрати часу на опрацювання наданих документів за сторінку формату А4 - 5 хвилин; написання заяв по суті від 4 годин за кожну заяву; підготовка процесуальних клопотань від 1 години за кожну заяву. Вартість послуг адвоката за участь у справі - по факту, але не менше 3000,00 грн за кожне судове засідання за межами міста Полтави;

попередній розрахунок вартості витрат на правову допомогу, згідно із яким вартість опрацювання матеріалів справи 10 000,00 грн, підготовка та написання відзиву (5 годин) - 10 000,00 грн, підготовка та написання заяви з процесуальних питань (1 година) - 2 000,00 грн. У розрахунку зазначено, що остаточна вартість роботи з надання послуг буле узгоджена сторонами в акті прийому-передачі надання правничих послуг (а.с.67 зворот, 68 том 2).

16.07.2025 сторонами підписано Акт прийому передачі до договору про надання правової допомоги від 10.12.2024, згідно із яким сторонами погодили такий обсяг наданих послуг та їх вартість:

аналіз та вивчення документів, підготовка адвокатських запитів, витрати часу - 120 хв., вартість наданих послуг з розрахунку 2000,00 грн за одну годину склала: 4000,00 грн (120/60х2000);

підготовка та написання відзиву на позовну заяву, витрачено часу 180 хв, вартість наданих послуг розрахунку 2000,00 грн за одну годину склала 6000,00 грн (180/60х2000);

участь в судових засіданнях за межами міста Полтави, 6 судових засідань по 3000,00 грн, - 18000,00 грн (6х3000);

гонорар успіху згідно з договором становить 20 000,00 грн.

Загальна суму наданих послуг з правової допомоги за актом, становить 48 000,00 грн (а.с. 68 зворот том 2).

15.07.2025 ОСОБА_1 здійснено оплату правової допомоги в розмірі 40 000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 16/07-06 від 16.07.2025 (а.с. 69 том 2).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція наведена і в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі ж критерії, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у суді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою - шостою статті 137 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такі висновки викладені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Представником позивача адвокатом Плішкіним Ю.С. подано заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу, понесених відповідачем у зв`язку із їх непропорційністю, завищенням, недоведеністю, а також порушенням принципу добросовісності та змагальності.

У договорі про надання правової допомоги, укладеному 10.12.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Грущанським В.О., визначено, що вартість гонорару адвоката становить 12000 грн, з розрахунку не менше 2000 грн за одну годину роботи адвоката. Участь адвоката в судовому засіданні становить 3000 грн (з урахуванням відрядження за місто Полтава та витрат на пальне).

Згідно з актом приймання-передачі від 16.07.2025 до договору про надання правової допомоги - підготовка відзиву на позов оцінена сторонами 6 000,00 грн, витрати часу на його складання 3 години. Витрати часу на складання відзиву та вартість наданих послуг суд вважає співмірними, реальними та підтвердженими належними доказами, зокрема, договором, додатками до нього та актом приймання-передачі до договору від 10.12.2024.

Також згідно з вказаним актом, вартість послуг адвоката за участь в шести судових засіданнях склала 18 000,00 грн (із розрахунку по 3000,00 грн за одне судове засідання). Беручи до уваги те, що представник відповідача безпосередньо приймав учать у судових засіданнях в приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області, яке розташоване на відстані 30 км від міста Полтави, де знаходиться робоче місце адвоката, для прибуття до приміщення суду необхідні додаткові затрати часу та коштів, враховуючи тривалість судових засідань (4 судові засідання - близько 1 години 30 хвилин кожне, одне судове засідання 2 год 40 хв, одне судове засідання 3 год. 40 хв), на думку суду вартість наданих послуг за участь в судових засіданнях в загальному розмірі 18 000,00 грн також відповідає вимогам розумності та співмірності витраченого часу і зусиль.

В той же час, згідно з пунктом 1 акту прийняття-передачі наданих послуг, витрати часу на аналіз та вивчення документів, підготовку адвокатських запитів, склали - 120 хв., з розрахунку 2000,00 грн за одну годину, загальна вартість наданих послуг - 4000,00 грн. Суд констатує, що такі послуги як: аналіз та вивчення документів є складовими та за своєю суттю дублюють послугу - підготовку відзиву на позовну заяву у даній справі, що зазначена в пункті 2 акту. Щодо підготовки адвокатських запитів інформацію про них представник відповідача зазначив лише узагальнено, не конкретизувавши їх та не вказавши які конкретно запити були підготовлені адвокатом, їх кількість, витрачений час на підготовку кожного запиту, детальний опис та розрахунок їх вартості не наведений, внаслідок чого суд позбавлений можливості оцінити їх реальність, необхідність, та зв`язок зі справою тому вважає, що вказані витрати в сумі 4000,00 грн належними доказами не підтверджені та їх розмір не доведений, отже зазначені витрати розподілу між сторонами не підлягають.

Щодо гонорару успіху в розмірі 20000,00 грн суд зазначає таке.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як "гонорар успіху", проте суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи дані позиції Великої Палати Верховного Суду, клієнт і адвокат користуючись принципом свободи договору можуть визначити додаткові витрати між собою у вигляді гонорару успіху, проте вказане не підпадає під пряме визначення адвокатських послуг, а відповідно не може переносить на іншу сторону (не сторону такого договору).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року в справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Підставою для звернення із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є вимога відповідача обумовлена необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Однак така додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як "гонорар успіху", за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою в розумінні пункту 1 частини 2 ЦПК України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат.

Суд також зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічні висновки застосував Верховний Суд у постанові від 17.01.2024 у справі № 906/462/22.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову ФГ "Писаренка В.І." до ОСОБА_1 про стягнення витрат та втраченого доходу рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.07.2025 відмовлено в повному обсязі, витрати на правничу допомогу відповідача - слід покласти на позивача .

Однак, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що такі витрати відповідача як «гонорар успіху» в розмірі 20000,00 грн не є необхідними під час розгляду справи, отже вважає неможливим їх покладення на позивача (не на сторону Договору, де передбачено "гонорар успіху").

Підсумовуючи зазначене, оцінивши заявлені відповідачем до стягнення витрати та докази надані на їх підтвердження, приймаючи до уваги клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи всі аспекти складності цієї справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва в місцевому суді, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що заява представника відповідача про відшкодування витрат, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 24000, 00 грн, із яких: 6000,00 грн - оплата послуг адвоката за підготовку та написання відзиву на позов, 18000,00 грн - оплата послуг адвоката за участь в судових засіданнях.

У задоволенні іншої частини заяви заявнику слід відмовити.

Даний розподіл судових витрат є оптимальним, відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, відповідає вимогам статей 137, 142 ЦПК України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Грущанського В.О. про стягнення із фермерського господарства «Писаренка В.І.» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн задовольнити частково.

Стягнути із фермерського господарства «Писаренка В.І.» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 24 000,00 грн (двадцять чотири тисячі гривень 00 коп.)

У іншій частині заяви - заявнику відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Фермерське господарство «Писаренка В.І.», , місцезнаходження: вул. Вишнева, 1, село Стовбина Долина, Полтавський район, Полтавська область, 39312.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 28.07.2025.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь