Справа № 541/871/25
Номер провадження 2/541/632/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 липня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Шатілової Л.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М.,

представників позивача Чубенка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргороді в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.03.2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір №698.

Згідно даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Вказують, що відповідно до умов Договорів граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік, за даними договорами проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування сумі кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а договорів; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6 договорів; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в договорів; тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховані грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 3000,00 грн, на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договорів про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 26.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3000,00 грн.

29.03.2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір №553.

Згідно даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Вказують, що відповідно до умов Договорів граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік, за даними договорами проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а договорів; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6 договорів; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в договорів; тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховані грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 2700,00 грн, на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договорів про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 29.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 2700,00 грн.

Договори були укладені в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п.1 ст.3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.

01.12.2021 року було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №698.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №698.

01.12.2021 року було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №553.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №553.

Загальний розмір заборгованості за Договором №698 від 26.03.2021 р., що підлягає стягненню станом на 03.03.2025 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 50540,46 грн, з яких : заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) -3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 47540,46 гр. Враховуючи принцип співмірності і пропорційності позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 31212,06 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) -3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 28212,06 грн.

Загальний розмір заборгованості за Договором №553 від 29.03.2021 р., що підлягає стягненню станом на 03.03.2025 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 45766,62 грн, з яких : заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) -2700,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 43066,62 гр.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить, 76978,68 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) 5700,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 71278,68 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн та 16000,00 грн. витрат понесених на правову допомогу.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2025 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін.

29.04.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона ставила під сумнів суми кредиту, оскільки останні були нараховані поза межами кредитного договору в період пандемії, просила не стягувати з неї витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 109-114).

05.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у ній (а.с.120-133).

В судове засідання представник позивача надав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання призначені 05.05.2025, 13.05.2025, 10.06.2025, 29.07.2025 року в судові засідання не з`явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином на всі відомі суду адреси реєстрації та проживання. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

26 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг № 698 «Стандартний», за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (пункт 1.1 договору) (надалі - Договір) (а. с. 7-9).

Кредит надавався на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (пункт 1.2 Договору).

Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахований на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (пункт 1.3 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до пунктів 1.4.1 і 1.4.2 Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно п. 1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік.

Відповідачка ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору, у якій відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів їй в позику (а. с. 9 на звороті).

У Договорі кредиту та доданому до нього графіку платежів (додаток № 2) відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови (а.с. 10 і зворот).

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3 000 грн, що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 26.03.2021 року здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику в сумі 3 000 грн (а. с. 24).

Позичальник свої зобов`язання по Договору кредиту належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості по тілу кредиту та процентах, яка становить 50540,46 грн (3 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 47540,46 грн - заборгованість по процентах), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.24 на звороті - 26). Позивач врахувавши принцип розумності, співмірності і пропорційності просив стягнути заборгованість в розмірі 31212,06 грн. (3000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 28212,06 грн.-заборгованість по процентах).

29 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг № 53 «Стандартний», за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (пункт 1.1 договору) (надалі - Договір) (а. с. 14-16).

Кредит надавався на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (пункт 1.2 Договору).

Орієнтовний строк повернення кредиту 13 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахований на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 13 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (пункт 1.3 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до пунктів 1.4.1 і 1.4.2 Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 13 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 13 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно п. 1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік.

Відповідачка ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору, у якій відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів їй в позику (а.с. 16 на звороті).

У Договорі кредиту та доданому до нього графіку платежів (додаток № 2) відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови (а.с. 17 і зворот).

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2700 грн, що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 29.03.2021 року здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику в сумі 2700 грн (а.с. 27).

Позичальник свої зобов`язання по Договору кредиту належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості по тілу кредиту та процентах, яка становить 45766,62 грн (2700 грн заборгованість за тілом кредиту, 43066,62 грн - заборгованість по процентах), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 31на звороті).

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) було укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого клієнт зобов`язувався відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 183678,63 грн, а фактор зобов`язувався, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стати новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (надалі Договір факторингу №1-12) (а. с. 32-34).

Згідно з п. 2.3 Договору факторингу №1-12 з дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг.

Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 03 грудня 2021 року за Договором факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 31632 (а. с. 35-36).

Із витягу з додатку № 3 до Договору факторингу №1-12, а саме з Реєстру боржників, установлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло право вимоги до боржників ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на умовах, передбачених Договором факторингу №1-12, в тому числі і до ОСОБА_1 на суму 24 078,96 грн (3 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 21 078,96 грн - заборгованість по процентах) за договором №698, а також на суму 21330,00 грн за договором №553 ( 2700 грн. заборгованості за тіло кредиту, 18630,00 грн. заборгованість за відсотками (а. с. 37, 38).

В подальшому, відповідно до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» за плату прийняло право грошової вимоги до боржників, визначених в Реєстрі боржників (надалі Договір №10-01/2023) (а. с. 39-42).

Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що заборгованість за договором №698 ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року становила 50540,46 грн, з яких: за тілом кредиту 3 000 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 21 078,96 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 26461,50грн (а с. 30), заборгованість за договором №553 ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року становила 45766,62 грн, з яких: за тілом кредиту 2700 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 18630,00 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 24436,62грн (а.с.30 зворот).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 50540,46 грн, що складається з 3 000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 447540,46 грн заборгованості за відсотками за договором №698 , та в сумі 45766,62 грн. що складається з 2700 грн заборгованості за основною сумою боргу, 43066,62 грн заборгованості за відсотками за договором №553(а. с. 43(на звороті) 44, 52, 53).

Позивач до позовної заяви долучив свій розрахунок заборгованості, складений станом на 14.02.2025 року, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» становить: за кредитним договором №698 від 26.03.2021 року 50540,46 грн, з яких тіло кредиту 3 000 грн, 47540,46 грн заборгованості за відсотками. Разом з цим, позивач просить, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 31212,06 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3 000 грн, заборгованість за відсотками 28212,06 грн, оскільки ОСОБА_1 добровільно свої зобов`язання не виконує; за кредитним договором №553 від 29.03.2021 року 45766,62 грн, з яких тіло кредиту 2700 грн, 43066,62 грн заборгованості за відсотками (а.с.31).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та правочини.

Ч.1 ст. 626 ЦК України регламентує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч.1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статей 627 - 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно із ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі №234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

З матеріалів справи убачається, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено вищевказані Договори про надання фінансових послуг, які були підписані за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами, які відповідно до вимог чинного законодавства були власноручно введені відповідачкою для електронного підпису, у відповідності до вимог частин шостої та восьмої статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідачка ознайомилась і погодилась з умовами догорів, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Крім цього, підписавши Договори та анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що вона умови Договору цілком зрозуміла та приймала їх.

В Договорах та анкетах клієнта зазначено адресу ОСОБА_1 , її паспортні дані, дату народження, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, адресу проживання та реєстрації, номер банківського рахунку/картки для перерахування коштів, котрий належить останній, що є підтвердженням здійснення нею процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».

Отже між сторонами були укладені кредитні договори.

Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема випискою по рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 за період з 26.03.2021 по 26.04.2021, з якої вбачається, що 26 березня 2021 року відбулось зарахування грошових коштів у сумі 3 000 грн, 29 березня 2021 року відбулося зарахування грошових коштів у сумі 2700,00 грн (а. с. 172-175).

Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за Договорами про надання фінансових послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредити у розмірах та на умовах, встановлених Договорами.

Натомість відповідачка, всупереч умовам Договору про надання фінансових послуг, свої зобов`язання належним чином не виконала, кредит не повернула, проценти за користування коштами не сплатила, що вбачається з розрахунку заборгованості.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

З матеріалів справи убачається, що до позовної заяви позивачем надано належним чином завірене платіжне доручення від 03 грудня 2021 року (а.с. 34), Акт приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року (а.с. 34 на звороті) та Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 березня 2023 року, що є достатніми доказами факту передачі/набуття права вимоги (а.с. 41 на звороті).

Договори факторингу, які підтверджують факт відступлення прав вимоги є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувались в судовому порядку відсутні.

Відтак, позивачем надано докази переходу до нього права вимоги за Договором, що підтверджується укладеними 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» Договору факторингу №1-12 та 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» Договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, у результаті чого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договорами.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника ОСОБА_1 про заміну кредитора. Разом з цим, у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц Верховний Суд зазначив, що наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Аналогічна правова позиція висловлена ВС в постанові від 23 березня 2015 року у справі №6-979цс15.

Отже, саме по собі неповідомлення боржника про уступку права вимоги чи неотримання боржником такого повідомлення, не припиняє зобов`язань сторін за кредитними договорами і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора.

За час розгляду справи в суді, відповідачкою не надано відомостей, що свідчать про погашення вищевказаної заборгованості та про причини несвоєчасного погашення такої у добровільному порядку, на підтвердження доводів про неправильність розрахунку заборгованості, контррозрахунок також не подано, як і не спростовано приналежність номеру мобільного телефону, через який було укладено договори, відповідачці та надходження кредитних коштів саме на рахунок відповідачки.

За нарахованої заборгованості у сумі 96307 грн. 08 коп., позивач при пред`явленні позову, врахував принцип розумності, співмірності і пропорційності, звернув увагу на те, що не нараховував відсотків за користування коштами після набуття ним права вимоги, і просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 76978,68 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) становить 5700,00 грн, заборгованість за відсотками 71278,68 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами на користь правонаступника первісного кредитора - ТОВ «Коллект Центр».

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Оцінюючи складність цієї справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. є неспівмірною з категорією складності справи, витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг та значенням справи для сторін.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2023 року №910/7032/17 стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

За таких обставин, ураховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з урахуванням того, що розгляд цієї цивільної справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання яких адвокат витратив значний час, а також те, що відповідач просив відмовити у стягненні витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що, на думку суду, не потягне за собою надмірного тягара для платника і можливого виникнення «боргової кабали» відповідача.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 207, 512, 516, 626-629, 638, 1046, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078, 1084 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 81,78, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 272, 273,354, ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за Договорами №698 від 26.03.2021, №553 від 29.03.2021 у загальному розмірі 76978,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 2422 гривні 40 копійки сплачений судовий збір та 2000 гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» місцезнаходження: 01133 м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; ).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. Г. Шатілова