Провадження № 2-о/127/194/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Покоєвич А.О., звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем смерті м. Санкт-Петербург, російська федерація.

Заява мотивована тим, що заявниця є ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України поїхав на заробітки у м. Санкт-Петербург, російської федерації, але у зв`язку з війною не зміг повернутися, тому і був похований там на кладовищі сторонніми людьми.

03 лютого 2025 року було складено запис акту про смерть № 6 та видано свідоцтво про смерть у місці державної реєстрації та видачі свідоцтва НОМЕР_1 Міжнародний відділ записів актів цивільного стану Санкт-Петербургу, яке було постульовано приватним нотаріусом Скутельник І.А. та перекладено на державну мову.

Заявниця ОСОБА_1 являється донькою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. З метою подальшої реалізації свого законного права на отримання спадщини, хоче встановити факт смерті свого батька ОСОБА_2 , але позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем смерті м. Санкт-Петербург, російська федерація, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану згідно законодавства України, через те, що факт його смерті відбувся на території російської федерації.

Вищевикладені обставини змусили заявницю звернутися до суду із даною заявою для встановлення факту смерті батька.

На підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області Сичука М.М. від 24.04.2025 у справі відкрито окреме провадження за вказано вище заявою та призначено до розгляду.

У час призначений до розгляду справи, особи що приймають участь у розгляді справи у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином.

Представник заявниці адвокат Покоєвич А.О. подав заяву про розгляд справи без участі заявниці та представника заявниці, просив подану заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у визначений судом строк відзиву на заяву не подав, проте у поданій до суду заяві при вирішенні справи покладається на розсуд суду та просить розгляд проводити у його відсутності.

Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с 6).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України поїхав на заробітки у м. Санкт-Петербург, російської федерації, але у зв`язку з війною не зміг повернутися, тому і був похований там на кладовищі сторонніми людьми.

Вищевказаний факт підтверджується наступними подіями і документами, а саме, що 03.02.2025 року було складено запис акту про смерть № 6 та видано свідоцтво про смерть у місці державної реєстрації та видачі свідоцтва НОМЕР_1 Міжнародний відділ записів актів цивільного стану Санкт-Петербургу , яке було постульовано приватним нотаріусом Скутельник І.А. та перекладено на державну мову (а.с.10-19).

Частиною 3,4 статті 49 ЦК України встановлено: «Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.» «Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.»

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання;

Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (діалі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 4, 7 глави 1 розділу II вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Однак факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення.

Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів.

23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України'2-2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997.

Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 р.

Проте, свідоцтво про смерть громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем смерті м. Санкт-Петербург, російська федерація, видано 03.02.2025 року, тобто після повномасштабного вторгнення РФ і не має силу офіційних документів на території України.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191(гі066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664. реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання.

Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування.

Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову.

24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії рф проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

В подальшому, Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ.

Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ.

Суд також звертає увагу на те, що у справі відсутні відомості, що ОСОБА_2 приймав громадянство російської редерації.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем смерті м. Санкт-Петербург, російська федерація.

Керуючись статтями 247, 258, 265, 293, 316, 317, 319, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки, Козятинського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем смерті м. Санкт-Петербург, російська федерація.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без учасників справи до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 21009, м. Вінниця, вул. Замостянська, 26А.

Суддя: