Номер провадження: 22-ц/813/4252/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , KSL AMERICAN LLC ,

треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року, ухвалену у складі судді Ковтун Ю.І., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , KSL AMERICAN LLC , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

встановив:

Короткий зміст заяви.

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , KSL AMERICAN LLC , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

14.01.2025 на адресу суду надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової О.О. про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна а саме:

- квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

- квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

- нежитлових приміщень 10 та 11 поверху, загальною площею 409,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 5/1 , що належить KSL AMERICAN LLC (причина відсутності коду ЄДРПОУ: особа не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучені Штати Америки, адреса: 33472-4448, Сполучені Штати Америки, штат Флорида, Бойнтон Біч, Кобблстоун, Крік драйв, 9492).

Заява обґрунтована тим, що підставою для звернення до суду з цим позовом стало те, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16, яке залишено без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 18.06.2024, задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.07.2013 року в сумі 7 934 517,00 грн., яка складається з суми позики 5 200 000,00 грн., що еквівалентно 200 000,00 дол. США по курсу НБУ; процентів за позикою, нараховані відповідно до договору позики за весь строк користування позиченими коштами - 2 327 208,00 грн.; 3% річних від простроченої суми 407 309,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень. Рішення суду відповідачем ОСОБА_2 досі не виконано.

Позивач просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу, які були укладені ОСОБА_2 ще до винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16, але вже після подання позивачем позовної заяви про стягнення боргу, з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань перед позивачем у справі, за рахунок реалізації наявного нерухомого майна.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 вже здійснював незаконне відчуження майна під час розгляду справи щодо стягнення заборгованості, тому є імовірність того, що відповідачі знов після того як дізнаються про подану позовну заяву здійснюють відчуження нерухомого майна, що є предметом цього позову та це знов призведе до невиконання рішення суду та нових позовів.

Тому існує реальна загроза невиконання судового рішення у даній справі, у разі його ухвалення на користь позивача, яка пов`язана із можливими спробами відповідачів у справі відчужити нерухоме майно, яке є предметом оскаржуваних договорів на користь третіх осіб. Відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, тому є необхідність в забезпеченні позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової Ольги Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , KSL AMERICAN LLC , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гашова Вікторія Валентинівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовлено.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого висновку вказав, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Заявником достатнього обґрунтованого припущення наведено не було.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової О.О. не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 та прийняти постанову, якою вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою та постановленою з порушенням процесуальних норм.

Вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував в даних правовідносинах наведений правовий висновок Верховного Суду.

Предметом позову є визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, припинення права власності, тобто це вимоги немайнового характеру, а тому застосуванню підлягають висновки Верховного Суду де предметом позову є вимоги немайнового характеру.

Посилається на ряд постанов Верховного Суду.

Вказує, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вже є рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.07.2013 року в сумі 7 934 517,00 грн., яке досі не виконано, а боржник з метою уникнення виконання зобов`язань за договором позики, здійснив відчуження нерухомого майна вже після відкриття провадження по справі про стягнення боргу.

Таке відчуження він здійснив у зв`язку з тим, що судом під час розгляду справи №522/18664/16 не застосовувались заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що наразі призвело до того, що ОСОБА_1 змушений знову звертатися до суду з новим позовом про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, припинення права власності.

Невжиття заходів забезпечення позову по цієї справі знову може привести до нових позовів та відповідно не виконання Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 року по справі №522/18664/16, тим самим порушуючи майнові права позивача.

Щодо явки сторін

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення судового розгляду не надійшло, що у відповідності до вимог ст.372 КПК України не заважає апеляційному розгляду.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду в межах скарги та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений у статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відмовляючи в задоволенні забезпечення позову, суд послався на те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Заявником достатнього обґрунтованого припущення наведено не було.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової О.О. не підлягає задоволенню.

Погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , KSLAMERICANLLC про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, припинення права власності.

Предметом позову є наступні вимоги:

1. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири від 13.04.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Демидовим Сергієм Сергійовичем за реєстровим № 253, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2. Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв. м., житловою 17,9 кв. м. ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 );

3. Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Демидова Сергія Сергійовича, індексійний номер рішення: 34776068 від 13.04.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

4. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири від 13.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Демидовим Сергієм Сергійовичем за реєстровим № 254, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 );

5. Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 38,8 кв. м., житловою 22,6 кв. м. ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 );

6. Скасувати рішення державного реєстратора- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Демидова Сергія Сергійовича індексійний номер рішення: 34787428 від 14.04.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

7. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 17.07.2017 p., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гашової Вікторії Валентинівни за реєстровим № 157, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та KSL AMERICAN LLC , причина відсутності коду СДРПОУ: особа не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучені Штати Америки, адреса: 33472-4448, Сполучені Штати Америки, штат Флорида, Бойнтон Біч, Кобблстоун, Крік драйв,9492 ;

8. Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на нежитлові приміщення 10 та 11 поверху, загальною площею 409,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 5/1 .

9. Скасувати рішення державного реєстратора- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гашової Вікторії Валентинівни індексний номер: 36186056 від 18.07.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Підставою для звернення до суду з цим позовом стало те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.07.2013 в сумі 7 934 517,00 грн., яка складається з суми позики 5 200 000,00 грн., що еквівалентно 200 000,00 дол. США по курсу НБУ; процентів за позикою, нараховані відповідно до договору позики за весь строк користування позиченими коштами - 2 327208,00 грн.; 3%річних від простроченої суми 407 309,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.06.2024, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 по справі №522/18664/16 - залишено без змін.

Вказане рішення відповідачем ОСОБА_2 досі не виконано.

23.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/18664/16.

Позивач просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу, які були укладені ОСОБА_2 ще до винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2017 року по справі №522/18664/16, але вже після подання позивачем позовної заяви про стягнення боргу, з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань перед позивачем у справі, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, за рахунок реалізації наявного нерухомого майна.

Апеляційний суд зазначає, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На даний час, власниками об`єктів житлової нерухомості - квартир за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

А нежитлових приміщень 10 та 11 поверху, загальною площею 409,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 5/1 належить KSL AMERICAN LLC.

Невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту та заборони на вчинення певних дій на спірне майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Між сторонами існує реальний спір щодо нерухомого майна, яким є квартири та нежитлові приміщення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Права та інтереси позивача, про захист яких він просить суд, співвідносяться з майновими наслідками заборони відповідачу вчиняти дії щодо розпорядження спірним нерухомим майном, таким чином накладення арешту на спірне нерухоме майно, спрямоване на збереження цього майна.

З огляду на викладене, накладення арешту на спірне майно має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Фактично предмет спору становить нерухоме майно, яке може бути віджуджено, тому доцільною є і заборона вчиняти щодо спірного нерухомого майна будь які дії, пов`язані з переходом права власності.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, крім того, що суд має дослідити таку підставу вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, також об`єктом дослідження має бути така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Необхідність у забезпеченні вказаної позовної заяви шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності, щодо нього викликана тим, що його може бути відчужено на користь третіх осіб з послідуючою реєстрацією за ними права власності.

У зв`язку з цим, невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, через можливу зміну власника спірного майна, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Прийнявши до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами заяви про забезпечення позову в частині того, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно може мати наслідком подальше відчуження відповідачами такого майна на користь третіх осіб, що ускладнить ефективний захист та поновлення прав позивача у разі ухвалення судового рішення на користь останнього.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про існування взаємозв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартири та нежитлові приміщення, власником яких є відповідачі ОСОБА_3 , KSL AMERICAN LLC , та предметом позовних вимог. Наведене дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Крім того, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 зазначено, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Таким чином, судом при постановленні ухвали про відмову у забезпеченні позову було враховано виключно інтереси відповідача, який без застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на його майно може у будь який момент переоформити право власності на третю особу, що зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна не порушує прав відповідача, а лише запроваджує законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом першої інстанції позову у даній справі по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

При цьому, у разі незастосування заходів забезпечення, позивач несе ризики того, що весь судовий процес не буде мати жодного результату.

Отже, за наведених обставин відчуження спірного майна зумовить необхідність вчинення додаткових зусиль з метою захисту порушеного права, зокрема, шляхом звернення із позовом до нового власника.

Такий ризик є виправданим та відповідає меті забезпечення позову, у зв`язку з цим доводи суду про неспівмірність заходів забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам, апеляційний суд визнає обґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`ясень Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постановах від 09.06.2022 року по справі N°369/16176/20, від 15 вересня 2020 року в справі N 753/22860/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, колегія суддів вважає, що, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про забезпечення позову у спосіб про який просить позивач.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Зімірьової Ольги Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зімарьової О.О. про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна а саме:

- квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

- квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

- нежитлових приміщень 10 та 11 поверху, загальною площею 409,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 5/1 , що належить KSL AMERICAN LLC (причина відсутності коду ЄДРПОУ: особа не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучені Штати Америки, адреса: 33472-4448, Сполучені Штати Америки, штат Флорида, Бойнтон Біч, Кобблстоун, Крік драйв, 9492)..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко