Провадження № 2/752/8918/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 липня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Голосіївської районної державної адміністрації м. Києва, служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА м. Києва, Центру соціальних служб Голосіївської РДА м. Києва, Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районного в місті Києві Державної адміністрації, за участі третіх особи на стороні позивача: Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА, Служби у справах дітей Мукачівської міської ради про поновлення соціальних виплат на дитину з інвалідністю, відшкодування моральної шкоди, визнання протиправних дій відповідачів, з урахуванням факту незаконного утримання (вилучення) дитини ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Голосіївської районної державної адміністрації м. Києва, служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА м. Києва, Центру соціальних служб Голосіївської РДА м. Києва, Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районного в місті Києві Державної адміністрації, за участі третіх особи на стороні позивача: Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА, Служби у справах дітей Мукачівської міської ради про поновлення соціальних виплат на дитину з інвалідністю, відшкодування моральної шкоди, визнання протиправних дій відповідачів, з урахуванням факту незаконного утримання (вилучення) дитини ОСОБА_3 , відповідно до прохальної частини якого позивач просить суд:

«1. Вжити заходів забезпечення позову шляхом тимчасового зупинення (призупинення) всіх соціальних виплат, пов`язаних із забезпеченням дитини з інвалідністю - ОСОБА_3 , які наразі здійснюються через ОСОБА_2 або за місцем його проживання/реєстрації.

2. Зобов`язати відповідний орган соціального захисту (Управління соцзахисту Деснянської РДА м. Києва) припинити нарахування і виплату коштів на користь ОСОБА_2 до моменту ухвалення рішення у справі по суті.

3. Надіслати відповідну ухвалу суду для негайного виконання до органу, який здійснює соціальні виплати.

Враховуючи викладене, прошу Суд:

1. Провести перевірку дій посадових осіб Голосіївської та Деснянської служби у справах дітей м. Києва

2. Надати правову оцінку фактам тиску, дискримінаційних висловлювань та перекручення обставин справи.

3.Забезпечити моє право на захист як особи, що постраждала від домашнього насильства.

4. Визнати протиправною бездіяльність Служби у справах дітей Голосіївського та Деснянського районів м. Києва щодо ненадання допомоги у захисті прав дитини та матері.

5.Зобов`язати відповідачів звернутися до відповідного органу соцзахисту для поновлення соціальних виплат на дитину з інвалідністю ОСОБА_3

6. Притягнути винних посадових осіб до відповідальності відповідно до законодавства України.

7.Забезпечити мені доступ до неупередженої служби у справах дітей за місцем мого нинішнього проживання - у м. Мукачево - для ведення справи в інтересах дитини та захисту моїх прав.

8.Визнати дії відповідачів ОСОБА_2 , Голосіївської РДА, Голосіївської Служби у справах дітей, Центру соцслужб Голосіїївської РДА, Управління Соціального Захисту Голосіївського РДА протиправними щодо припинення мені виплат як матері дитини з інвалідністю.

9.Зобов`язати відповідачів поновити виплати мені на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 .

10. Стягнути солідарно з усіх відповідачів заборгованість по виплатах на дитину з інвалідністю в сумі 8044, 70 грн, починаючи з травня 2025 року до моменту поновлення виплати.

11.Стягнути солідарно з усіх відповідачів заборгованість по виплаті адресної допомоги 2500 грн, починаючи з квітня 2025 року до моменту поновлення виплати

12. Розглянути клопотання про стягнення моральної шкоди і визнати факт порушення моїх особистих немайнових прав з боку посадових осіб служб та органів соціального захисту, а також ОСОБА_2 .

2. Стягнути солідарно з усіх посадових осіб відповідних служб моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень за кожен місяць непоновлення соціальних виплат, на момент подання позову моральна шкода (три місяці не виплачуються виплати)- 150 000 гривень, із подальшим збільшенням у разі тривалого порушення, що еквівалентно сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень за кожен місяць непоновлення виплат.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на мою користь моральну шкоду в сумі 300 000 гривень.

13. Розглянути клопотання та вжити заходів забезпечення позову шляхом тимчасового зупинення (призупинення) всіх соціальних виплат, пов`язаних із забезпеченням дитини з інвалідністю - ОСОБА_3 , які наразі здійснюються через ОСОБА_2 або за місцем його проживання/реєстрації.

14. Зобов`язати відповідний орган соціального захисту (Управління соцзахисту Деснянської РДА м. Києва) припинити нарахування і виплату коштів на користь ОСОБА_2 до моменту ухвалення рішення у справі по суті.

15. Надіслати відповідну ухвалу суду для негайного виконання до органу, який здійснює соціальні виплати.

16. Взяти до уваги викладені у позовній заяві факти щодо співпраці відповідача з Голосіївською службою у справах дітей та наміру передачі дитини до приватного центру «Місто Добра» (м. Чернівці, вул. Річна, 10).

17. Доручити відповідним уповноваженим органам провести службове розслідування з приводу можливих фактів зацікавленості Голосіївської служби у справах дітей та приватного центру «Місто Добра» у передачі до цього закладу дітей з інвалідністю, а також з`ясувати обставини, які можуть свідчити про наявність корупційних чи інших неправомірних дій.

18. Заборонити передачу дитини до приватного центру «Місто Добра» без моєї згоди

19. Розглянути моє клопотання і звільнити мене від сплати судового збору відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», як матір дитини з інвалідністю.

20. Розглянути клопотання та витребувати у відповідачів та третіх осіб всі документи, заяви, листування та будь-які інші документи, якими вони обґрунтовували свої дії щодо припинення або переведення виплат з мене на ОСОБА_2

21. Зобов`язати відповідачів та третіх осіб надати суду копії відповідних документів для належного і повного розгляду справи.

22. Розглянути клопотання та надати дозвіл на участь у всіх наступних судових засіданнях у режимі відеоконференції

23. Надіслати відповідне доручення для організації відеоконференції у Мукачівському міськрайонному суді або іншому суді поблизу мого місця проживання

24. Розглянути клопотання і залучити до участі у справі Мукачівську міську службу у справах дітей (адреса: м. Мукачево, пл. Духновича, 2) як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, але має правовий інтерес у вирішенні справи.

25. Надати Мукачівській службі можливість подати свої висновки щодо умов проживання дитини та стану дитини на новому місці проживання.

26. Дозволити моєму чоловікові, ОСОБА_4 , бути моїм представником у цій справі та брати участь у судових засіданнях від мого імені.

27. Повідомити ОСОБА_4 про залучення його як представника у справі».

Суд, ознайомившись з вказаною заявою, встановив, що вона не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, а саме не містить в порушення вимог частини третьої:

- пункт 3 - зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, оскільки позовна заява містить вимоги про стягнення;

- пункт 4 - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з них, оскільки позовна заява також не містить конкретизації вимог щодо кожного з відповідачів/

Суд звертає увагу позивача, що предмет позову, тобто певна правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви.

- пункт 5 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, оскільки у позові детально викладені обставини особистого життя позивачки, проте не наведено конкретних обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги щодо: визнання дій відповідачів протиправними, стягнення заборгованості за соціальними виплатами, стягнення моральної шкоди та якими доказами ці вимоги обґрунтовуються;

- пункт 8 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, оскільки в тексті позовної заяви позивач зазначає про певного роду витребування доказів, при цьому не вказує, яке значення ці докази мають для вирішення справи, а долучені до позову докази не обґрунтовує - які саме обставини вони підтверджують чи спростовують;

- пункт 9 - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- пункт 10 - підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, за наведених у позовній заяві обставин, її прохальної частини та долучених доказів суд не може встановити, яким чином позовні вимоги пов`язані з порушенням цивільних прав позивача.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що вона подана з метою відновлення її прав як особи, наділеної правом на отримання соціальних виплат на дитину з інвалідністю, а також з оскарженням дій та рішень органів соціального захисту та служб у справах дітей, що свідчить про публічно-правовий характер частини позовних вимог, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України зазначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, за приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-III право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Статтею 17 наведеного вище Закону встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність органу, що призначає державну соціальну допомогу, можуть бути оскаржені в адміністративному порядку відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.

За наведених у позовній заяві обставин, виникли правовідносини за участю суб`єктів владних повноважень, які реалізовують надані їм законом владні управлінські функції у сфері призначення та виплати державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю, а також у сфері діяльності органів опіки та піклування. Позивач фактично оскаржує дії як відповідачів, які вчиненні ними при виконанні наданих їм чинним законодавством владних управлінських функцій. Заявлені вимоги стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності відповідних органів щодо припинення, переведення або поновлення соціальних виплат, що, регулюються приписами статті 17 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та мають публічно-правовий характер.

Слід додатково звернути увагу позивача, що за приписами ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, а обґрунтування позову пов`язано саме не з порушенням цивільних прав, а з визнанням протиправними дій суб`єктів владних повноважень.

Однак, позовна заява містить вимоги, частина спрямована на оскарження дій, бездіяльності та рішень суб`єктів владних повноважень (зокрема, органів соціального захисту та служб у справах дітей), тоді як інші вимоги мають цивільно-правовий характер (наприклад, щодо стягнення моральної шкоди з фізичної особи).

А тому суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення цієї невідповідності - шляхом: або уточнення предмету позову і правової природи вимог; поділу позову на окремі провадження за відповідною юрисдикцією.

Позивачу слід чітко вказати, які з позовних вимог є приватноправовими (цивільними) та підлягають розгляду в межах повноважень Голосіївського районного суду міста Києва з урахуванням правил підсудності, втсановлених статтею 27 ЦПК України.

Крім того, частина позовних вимог виходить за межі компетенції суду, оскільки суд не може підміняти собою інші органи державної влади або місцевого самоврядування і своїм рішенням здійснювати повноваження, що належать до їх виключної компетенції.

Суд не вправі зобов`язувати органи здійснювати перевірки, проводити службові розслідування, ініціювати притягнення осіб до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності, а також приймати рішення, що є результатом адміністративної процедури або належать до сфери дискреційних повноважень суб`єктів владних повноважень.

Особливо позивачу слід звернути увагу, що при заявленні позовних вимог до кожного з відповідачів окремо має бути належним чином обґрунтовано, в чому саме полягає порушення його прав, інтересів чи охоронюваних законом благ, у чому полягає зміст дій або бездіяльності кожного відповідача, які саме права позивача порушено, та якими нормами матеріального чи процесуального законодавства регулюються відповідні правовідносини.

Ці обставини повинні бути враховані позивачем при уточненні позовної заяви та формулюванні позовних вимог відповідно до змісту цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що прохальна частина позовної заяви повинна містити конкретні вимоги по суті спору, тобто чітко сформульований спосіб захисту права чи інтересу позивача, який він просить застосувати у рішенні суду. Такий підхід відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 175 ЦПК України, згідно з яким у позовній заяві має бути зазначено зміст позовних вимог, зокрема спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вищевикладене, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог статей 175, 177 ЦПК України, викладення обставин порушення цивільних прав, якщо такі порушені.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої статті 185 ЦПК України, що не позбавляє позивача повторного звернення до суду.

Разом з тим, усі інші питання процесуального характеру, зокрема щодо вжиття заходів забезпечення позову, витребування доказів, звільнення від сплати судового збору, участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, залучення третіх осіб тощо, доцільно оформлювати як окремі процесуальні клопотання. Подання таких клопотань повинно здійснюватися відповідно до норм ЦПК України, які регулюють порядок їх заявлення, строки та підстави для їх задоволення.

Враховуючи положення частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки зазначені судом недоліки позовної заяви є суттєвими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Голосіївської районної державної адміністрації м. Києва, служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА м. Києва, Центру соціальних служб Голосіївської РДА м. Києва, Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районного в місті Києві Державної адміністрації, за участі третіх особи на стороні позивача: Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА, Служби у справах дітей Мукачівської міської ради про поновлення соціальних виплат на дитину з інвалідністю, відшкодування моральної шкоди, визнання протиправних дій відповідачів, з урахуванням факту незаконного утримання (вилучення) дитини ОСОБА_3 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Кирильчук