Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року

Справа №635/1299/21

Провадження №2/635/2706/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Люботинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок із прибудинковими спорудами по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 1997 року по теперішній час вона фактично проживає у селищі Манченки Харківського району Харківської області. У період з 1997 року по 2007 рік вона проживала із колишнім цивільним чоловіком у будинку АДРЕСА_2 до моменту фактичного припинення відносин.

Після припинення вказаних відносин у неї гостро постало питання місця проживання, вона зверталася до знайомих та сусідів з метою вирішення цього питання. Їй допомогла із цим бабуся однокласниці її доньки ОСОБА_3 , яка на той час була старостою церковного приходу селища Манченки. ОСОБА_3 запропонувала їй оселитися у житловому будинку АДРЕСА_1 . Вона їй повідомила про те, що цей житловий будинок було придано церковним приходом селища Манченки для проживання в ньому священнослужителів приходу. Будинок був придбаний церквою у червні 2005 року у громадянки ОСОБА_4 , яка є донькою громадянина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя був зареєстрований у зазначеному будинку.

На підтвердження факту отримання церквою вказаного будинку була складена розписка від 10 червня 2005 року. Після смерті ОСОБА_5 в цьому будинку ніхто не мешкав, за будинком та спорудами не дбав, комунальні послуги не сплачував та не обслуговував будинок. Оскільки після передачі будинку до церковного приходу селища Манченки будинок був у безхазяйному стані, потреби у священнослужителів у ньому не було, староста церковного приходу ОСОБА_3 у червні 2007 року передала житловий будинок разом із наявними документами позивачу для проживання, а позивач в свою чергу зробила фінансове пожертвування на розвиток церковного приходу. Оселившись у червні 2007 року у вказаному будинку, позивач привела його до ладу, зробила ремонт, змінила дерев`яні вікна на нові, провела комунальні платежі за минулі часи, оскільки енергозабезпечення будинку як безхазяйного було відключено.

З метою оформлення своїх житлових прав на вказаний будинок, позивач була вимушена звернутись до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на аргументи, які були викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Люботинської міської ради Лазуренко Л., надав заяву, в якій зазначив, що просить прийняти рішення ро розсуд суду та просить розглядати справу без участі представника.

Рух справи

18.02.2021 до Харківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Люботинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2021 року було залучено Люботинську міську раду до участі у справі в якості правонаступника відповідача - Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області. Витребувано із Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області відомості про те, чи відкривалася спадкова справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянки ОСОБА_6 і хто є її спадкоємцями у разі відкриття такої спадкової справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Люботинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю було направлено до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Люботинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю було прийнято в провадження судді Карасави І.О.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.08.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_1 про виклик свідків було задоволено. Підготовче провадження у цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до довідки №02/03 від 12 березня 2020 року, наданої Люботинським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що згідно архівних даних Люботинського БТІ вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить у формі приватної власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 10 липня 1992 року другою державною нотаріальною конторою Харківського району реєстр №2-794.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок особистого житлового фонду, який розташований в АДРЕСА_1 , від 09 липня 2001 року вбачається, що загальна площа житлового будинку 23,60 метрів квадратних, а також, до житлового будинку відносяться прибудинкові споруди, а саме6 веранда, ганок, сарай, літня кухня, льох, вбиральня, душ та огорожа.

Відповідно до довідки, наданої депутатом Менченківської селищної ради Водолазьким А.П. 02 березня 2020 ркоу вбачається, о ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично поживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року по теперішній час.

Згідно акту наданого 05 лютого 2021 року Виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року.

Відповідно до відповіді Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області від 18 жовтня 2004 року №174 вбачається, що з січня 2002 року будинок АДРЕСА_1 є безхозним, в ньому ніхто не проживає, в селищну раду ніхто по оформленню правових документів на цей будинок ніхто не звертався.

Згідно будинкової книги на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається що останнім власником будинку був ОСОБА_7 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області, за актовим записом №70, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 .

Згідно листа від 25.09.2021 №1010/01-16/П, наданої Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку з господарськими спорудами від 10 лютого 2020 року, вартість житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 37,0 метрів квадратних, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 161 624,00 грн.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_8 повідомила, що власник будинку за адресою АДРЕСА_1 помер та приблизно з 2007 року вказаний будинок не має власників та є безхосним. До селищної ради з метою оформлення спадщину ніхто не звертався. Вказаний будинок з відома селищної ради церква передала ОСОБА_2 для проживання. З 2007 року по теперішній час у вказаному будинку постійно проживає ОСОБА_2 , добросовісно ним користується, під`єднала електрику, сплачує комунальні послуги.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цивільним кодексом України.

За змістом наведеної норми для набуттям права власності за набувальною давністю потрібна сукупність таких умов - володіння має бути добросовісним тобто таким коли особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності та володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто, об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто, є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 ч. 3 ст. 344 ЦК України 2003 року); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України 2003 року). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто, бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18).

В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_2 більше сімнадцяти років проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Володіння та користування позивачем вказаним будинком є відкритим та безперервним з 2007 по 2025 рік.

Після смерті ОСОБА_6 , яка була останнім власником вказаного будинку до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно інформації за підписом селищного голови будинок є безхозним, власник на сьогодні не відомий.

Отже позивачу не було відомо про власників вказаного будинку, а дозвіл на користування будинком отриманий від церкви, яка не була законним власником цього майна. Володіння не базувалося на підроблених документах або незаконному заволодінні. Володіння будинком було з ознаками фактичного господарювання(оплата комунальних послуг, ремонт, використання як житла).

За принципом диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи наведене, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 є добросовісним набувачем в розумінні статті 344 Цивільного кодексу України, а тому наявні правові підстави для визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Люботинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Люботинська міська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: 62433, Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Слобожанська, буд. 26.

Суддя І.О. КАРАСАВА