Справа №: 272/1286/23
Провадження № 6/272/5/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка заяву ОСОБА_1 про рострочення виконання ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.11.2024, суд -

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить рострочити йому сплату коштів у сумі 160000,00 грн. на період з 01.03.2025 по 01.03.2026.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.11.2024 затверджено мирову угоду у цивільній справі № 272/1286/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності.

Однією з умов затвердженої між сторонами мирової угоди є те, що відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачує кошти у розмірі 160000,00 грн. (сто шістдесят тисяч) позивачці за первісним позовом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 1/2 частину автомобіля LEXUS, модель RX350, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , пропорційно щомісяця, починаючи стягнення з 01.03.2025 по 30.11.2025.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.07.2014 у справі № 272/817/14-ц ОСОБА_1 було призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , 1979 року народження.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності безтерміново. Тобто на утриманні боржника перебуває його рідний брат із встановленим тяжким захворюванням, внаслідок якого він не може самостійно себе обслуговувати та потребує постійної сторонньої допомоги.

Основним видом доходу боржника є кошти, отримані від Управління соціального захисту населення Бердичівської РДА Житомирської області.

Крім того, представник просив суд урахувати відсутність будь-якої вини відповідача у виникненні спору, оскільки позовні вимоги були взаємними та виникли на ґрунті особистих неприязних відносин, що склалися між сторонами.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 , в якій адвокат Козирєв І.М. зазначив, що повністю підтримує заяву про розстрочку виконання ухвали суду.

Від ОСОБА_2 та її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, в яких вони просили відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (частини п`ята та сьома статті 435 ЦПК України).

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що розстрочення виконання рішення є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють таке виконання боржником. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми заборгованості, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу рішення має бути виконано повністю.

Підставою для розстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності вжиття такого заходу. Наявність підстав для розстрочення має бути доведена боржником. Встановлення графіку виконання судового рішення шляхом його розстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинно базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Згідно роз`яснень, наведених в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Верховним Судом в постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 2-101/99 викладено висновок про те, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що, відповідно до статті 373 ЦПК та статті 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19 та від 03 вересня 2020 року у справі № 905/30/16.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб ()ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Зі змісту ст. 208 ЦПК України вбачається, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2024 року затверджено мирову угоду у цивільній справі № 272/1286/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності.

Окрім іншого, умовами угоди визначено, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачує кошти в розмірі 160000,00 грн. (сто шістдесят тисяч гривень) позивачці за первісним позовом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за 1/2 частину автомобіля марки LEXUS, модель RX 350, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , пропорційно щомісяця починаючи стягнення з 01.03.2025 року по 30.11.2025 року.

З копії рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.07.2014 вбачається, що ОСОБА_1 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є інвалідом другої групи безтерміново, може виконувати просту некваліфіковану роботу у спеціально створених умовах.

З копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.02.2025 вбачається, що основним джерелом доходу боржника є соціальні виплати, отримані від Управління соціального захисту населення Бердичівської РДА Житомирської області.

Як вбачається зі змісту заяви, в обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2024 року про затвердження мирової угоди, представник заявника адвокат Козирєв Ігор Миколайович посилається на скрутне матеріальне становище боржника, наявність на утриманні недієздатного брата, який має тяжке захворювання та ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розстрочки виконання ухвали, суд ураховує, що сторони умовами мирової угоди, яку у подальшому було затверджено судом, погодили строк і порядок виконання ухвали від 28.11.2024, а саме відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачує кошти в розмірі 160000,00 грн. (сто шістдесят тисяч гривень) позивачці за первісним позовом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за 1/2 частину автомобіля марки LEXUS, модель RX 350, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , пропорційно щомісяця починаючи стягнення з 01.03.2025 року по 30.11.2025 року, тобто узгоджений сторонами строк виконання мирової угоди закінчиться 30.11.2025. Саме після закінчення вказаного строку, у разі невиконання ОСОБА_1 умов ухвали суду про затвердження мирової угоди, у ОСОБА_2 виникне право для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (ч.3 ст. 208 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та те, що ухвала суду перебуває саме на стадії виконання умов мирової угоди а не на стадії примусового виконання судового рішення, а тому розстрочення її виконання фактично призведе до зміни умов вказаної угоди, обставини, на які посилається заявник як на підставу для розстрочки виконання ухвали суду існували на час укладення мирової угоди і затвердження її судом, відсутність посилань на інші обставини, які ускладнюють або виключають виконання судового рішення, з метою забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, суд відмовляє у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 435,353-355 ЦПК України, суд-

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про рострочення виконання ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.11.2024 у цивільній справі № 272/1286/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення..

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя:В. В. Карповець