Справа № 570/1846/25
Номер провадження 2-д/570/1/2025
УХВАЛА

21 липня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., за участю секретаря судового засідання Атаманюк С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області матеріали, які надійшли від Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції про виконання судового доручення Земельного суду міста Ландштуль про вручення документів ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшов лист Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №13.5-31/314-25 від 21.04.2025 про виконання доручення Земельного суду міста Ландштуль про вручення документів ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.06.2025 ухвалено доручення Земельного суду міста Ландштуль про вручення документів ОСОБА_1 вважати виконаним. Матеріали виконання доручення направлено до Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції.

07.07.2025 до Рівненського районного суду Рівненської області від Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції надійшов лист щодо повернення документів на доопрацювання.

Суд призначив судове засідання для виконання доручення на 21.07.2025 на 09:00 год. та направив на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 судову повістку про виклик у судове засідання на 21.07.2025 на 09:00 год.

У судове засідання, призначене на 21.07.2025 на 09:00 год. ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Поштове відправлення повернулись до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З урахуванням викладеного, суд дійшов таких висновків.

Доручення іноземних судів виконуються на території України з урахуванням вимог розділу Х ЦПК України і розділів ІІІ та VІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за № 573/15264 (далі Інструкція).

Відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами.

Частина 3 вказаної статті встановлює, що виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи. Виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду, вручаються особисто фізичній особі чи її представникові або представникові юридичної особи під розписку.

У разі неявки до суду без поважних причин особи, яку належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, у якому мають бути вручені виклик до суду чи інші документи за дорученням іноземного суду, такі документи вважаються врученими. Доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про дату, день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з`явилися до суду, у день такого судового засідання (частини шоста, сьома статті 501 ЦПК України).

Відповідно до п. 3.5.1 розділу ІІІ Інструкції суд України після надходження іноземного доручення якщо доручення містить прохання про вручення документів, у встановленому чинним законодавством порядку запрошує особу, зазначену в дорученні, для отримання документів. Суд надсилає особі судову повістку-повідомлення за адресою, зазначеною у судовому дорученні. У судовій повістці-повідомленні, що надсилається з метою виконання доручення іноземного суду про вручення документів, крім відомостей, зазначених у статті 129 ЦПК України, додатково зазначається інформація про наслідки відмови від отримання документів та неявки до суду для отримання документів згідно із частинами п`ятою і шостою статті 501 ЦПК України.

Згідно із ч. 6 ст. 500 ЦПК України у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

У разі неможливості виконання іноземного доручення суд України через міжрегіональне управління або його відповідний структурний підрозділ повертає доручення Мін`юсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню. Суд України також додає відповідні підтвердні документи: у разі невиконання у зв`язку з неявкою особи до суду копії документів (судових повісток, повідомлень, розписок) на підтвердження того, що особу було запрошено до суду України у порядку, установленому законодавством України (пункт 3.7 розділу ІІІ Інструкції).

Виклики (повідомлення) про день судового засідання, які були направлені ОСОБА_1 на його зареєстроване місце проживання, не були вручені.

Суд виконав усі необхідні дії щодо виклику ОСОБА_1 у судове засідання для виконання судового доручення. Однак ОСОБА_1 до суду тричі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Таким чином, судом вжиті усі необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути до суду для вручення документів і останній вважається належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, однак в судові засідання не прибув за невідомими причинами.

В силу приписів ч.6-8 ст.501 ЦПК України виклик до суду та інші документи за дорученням іноземного суду вважаються врученими/доручення виконаним у день судового засідання, коли ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про дату, день, час та місце судового засідання, без поважних причин не з`явився до суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним направити матеріали виконання доручення Земельного суду міста Ландштуль про вручення документів ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції для подальшого їх скерування іноземному суду.

За таких обставин, керуючись ст. 258-261, 353, 500, 501 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Доручення Земельного суду міста Ландштуль про вручення документів ОСОБА_1 вважати виконаним.

Матеріали виконання доручення направити до Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 липня 2025 року.

Суддя Гладишева Х.В.