09.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/3498/25
Єдиний унікальний номер 205/3498/25
Провадження № 2/205/2599/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 лютого 2025 року направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, який надійшов до суду 05 березня 2025 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, найменування Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було змінено на Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Позивач у позовній заяві посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 1998 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2023 року шлюб було розірвано. За час перебування у зареєстрованому у шлюбі подружжям було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу сторони не змогли дійти згоди щодо поділу вказаного майна у позасудовому порядку. Позивач просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на частину спірної квартири.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, будь-яких клопотань не надходило, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 1998 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с. 5).

У період перебування у зареєстрованому шлюбі за договором купівлі-продажу від 06 лютого 2010 було придбано квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 7), загальною площею 58,6 кв.м., житловою 42,2 кв.м., право власності на яке у встановлено законом порядку за відповідачем було зареєстровано у КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації».

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки про вартість майна від 24 лютого 2025 року ринкова вартість спірної квартири складає 128 961 грн. 64 коп. (а.с. 11-12).

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України), ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Таким чином, квартира АДРЕСА_2 було придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а відтак на підставі ст. 60 СК України, на вищевказане майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити та визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; визнати за позивачем право власності на спірну квартир у розмірі частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмір 1 211 грн. 20 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 61, ч. 1 ст. 65, ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України, ч. 2 ст. 141, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,6 кв.м., житловою 42,2 кв.м.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: