справа № 278/2145/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2025 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 згідно із прохальної частиною якого просив стягнути із останньої матеріальну шкоду в сумі 63 212,90 грн.
У обґрунтування позову ОСОБА_1 повідомив, що у 1999 році він набув право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 . Згодом, у 2008 році відповідачка подарувала йому ще частину цього ж житлового. У подальшому, у грудні 2012 року, ОСОБА_2 почала виконувати будівельні роботи з будівництва прибудови до вказаного домоволодіння без урахування будівельних норм в частині навантажень на старі несучі стіни, фундамент, тощо. Зазначений перебіг подій призвів до руйнування будинку та завдання ОСОБА_1 збитків на суму 63 212,90 грн.
Відповідачка будучи належним чином повідомленою про існування цього судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловила і жодних заяв з цього приводу на адресу суду не направляла. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи надані позивачем, а інших суду не надавалось, як і не заявлялось клопотань про витребування/забезпечення доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
15 жовтня 1990 року державним нотаріусом Третьої житомирської державної нотаріальної контори Кубенко О.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно із яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право в рівних частках на земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована в с. Вереси Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування після ОСОБА_3 (а.с. 34).
Того ж дня вказаним державним нотаріусом також видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно із яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право в рівних частках на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 (а.с. 35).
19 лютого 2007 року на будинок АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт відповідно до якого розмір частки позивача у цьому будинку становить 64/100 (а.с. 37-40).
21 квітня 2008 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування подарувала ОСОБА_1 14/100 житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Лубяковою Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1817 (а.с. 32-33). Того ж дня право власності на подаровану частку зареєстровано за позивачем (а.с. 36).
Відповідно до витягу з рішення № 59 Виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20 вересня 2012 року ОСОБА_2 наданий дозвіл на добудову до 1/2 частини житлового будинку кухні, ванної кімнати та коридору в АДРЕСА_1 на власній земельній ділянці (а.с. 30).
Із висновку будівельно-технічного дослідження № 313/10.16 від 06 жовтня 2016 року вбачається, що в результаті проведення прибудови та надбудови мансардного поверху до частини житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_2 , які на момент проведення дослідження не завершені будівництвом, відбулось втручання в конструкцію зовнішніх несучих (капітальних) стін будинку та несучий каркас з прогонами настилом конструкції горищного даху та також нерівномірне навантаження на фундамент та спільну перегородку існуючої будівлі, що призвело до діагональних тріщин в стінах суміжної квартири АДРЕСА_3 цього ж будинку (а.с. 10-17).
11 березня 2019 року постановою Житомирського апеляційного суду по справі № 278/2632/17, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, скасовано рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року в цій же справі та відмовлено у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру часток будинку, що знаходиться в спільній частковій власності (а.с. 41-46).
01 листопада 2024 року на підставі вищевказаного рішення Житомирським районним судом Житомирської області виданий виконавчий лист № 278/142/22 (а.с. 52).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1970/12-2024 від 16 грудня 2024 року в частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , наявні дефекти та пошкодження конструктивних елементів, що виникли внаслідок реконструкції в суміжній частині будинку. Розмір матеріальної шкоди, завданої вказаним пошкодженням, з урахуванням результатів проведеного візуального обстеження та рівня фізичного зносу конструкцій в діючих на момент проведення дослідження цінах становить 63 220,90 грн (а.с. 19-28).
Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Положення ч. 3 ст. 22 ЦК України передбачають, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Зі змісту ст. 322 ЦК України вбачається, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписи ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
За правилами ч.ч. 1,3 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Нормою ч.ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Окрім цього, у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 27 березня 1992 року зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини та судовою практикою з приводу врегулювання подібних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Зазначені висновки суду зумовлені тим, що у ході розгляду справи судом установлено, що у 2012 році ОСОБА_2 почала виконувати будівельні роботи з будівництва прибудови до будинку АДРЕСА_1 . Разом із тим, декларація про готовність до експлуатації зазначеної прибудови була скасована у судовому порядку в зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не отримувала від співвласника ОСОБА_1 згоди на здійснення такої добудови. Водночас, відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1970/12-2024 від 16 грудня 2024 року саме такі дії відповідачки призвели до пошкодження частки будинку АДРЕСА_1 , яка належить позивачеві. Ураховуючи викладене, оскільки протиправними діями ОСОБА_2 завдано шкоди майну ОСОБА_1 то цей позов підлягає до задоволення.
У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути витрати пов`язані із розглядом цієї справи, що складаються із витрат по сплаті судового збору від якого позивач звільнений на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Також із відповідачки на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені останнім у зв`язку із виготовленням експертного висновку. Інші витрати позивача перед судом не декларувалися.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , код платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в сумі 63 212 (шістдесят три тисячі двісті дванадцять) гривень 90 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із виготовленням експертного висновку в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 04 серпня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький