КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5232/2025 Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/4352/24

16 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»- Рури Наталії Вікторівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Орєхова О.І., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписала анкету-опитувальник клієнта фізичної особи № б/н від 01.12.2021 року та отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/25, тип - Картка "Універсальна".

Зазначало, що 12.04.2023 року відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту.

12.04.2023 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії - 01/27, тип - Карта "Універсальна" GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-опитувальнику від 01.12.2021 року, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України".

13.04.2023 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови.

???Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору).

???Тип кредитної карти: картка «Універсальна». ???Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору), ??процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору);

Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору).

Розмір мінімального обов?язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100 грн щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Зазначало, що заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_3 , строк дії - 07/27, тип - Картка "Універсальна", що підтверджується випискою.

Відповідачка користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ N?164 від 29.07.2022 року.

Вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку, у свою чергу відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

Зазначав, що у процесі підготовки позовної заяви було встановлено, що відповідач перестала вносити кошти посилаючись на "спірні" ", на її думку, операції, які були проведені по її кредитній картці номер - НОМЕР_1 за 12.04.2023 року.

Згідно виписки по рахунку 12.04.2023 року було здійснено декілька фінансових операцій - Переказ на свою карту 53**93 через додаток Приват24.

Зазначало, що перевіркою інформації було встановлено, що 26.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась у підтримку банку з заявою про "спірні" операції по її рахунку. Банком було зафіксоване дане звернення та направлено на перевірку до служби безпеки банку. В ході перевірки службою безпеки банку було встановлено наступні обставини.

12.04.2023 року зафіксовано вхід в систему дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 клієнтки ОСОБА_1 . Приват24 - система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв?язку (обміну інформацією) між Банком та Клієнтом. Для входу до система Приват24 клієнт повинен ввести логін та пароль. Логін - це номер мобільного телефону клієнта. Пароль - унікальна послідовність із символів і цифр, яка відома лише клієнту.

Вхід до аккаунту Приват24 клієнтки ОСОБА_1 зроблений нею особисто або особою, що володіла інформацією про логін та пароль до аккаунту Приват 24, оскільки дані було вказано вірно. Зміни логіну або паролю під час входу не виявлено.

Звертало увагу, що Банк надсилав повідомлення на фінансовий номер ОСОБА_1 та отримав підтвердження входу до аккаунту.

Щодо операцій від 12.04.2023 року встановлено, що за допомогою особистого кабінету Приват24 ОСОБА_1 здійснила декілька фінансових операцій - Переказ коштів на свою карту НОМЕР_4 через додаток Приват24, що вбачається з виписки по рахунку.

Зазначало, що вказані фінансові операції можна зробити лише за наявності фінансового телефону та володіння інформацією про пароль до Приват24, який відомий лише клієнту.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважав, що переказ коштів на свою картку відбувався особисто ОСОБА_2 , або особою, яка мала всі необхідні дані в Приват24, внаслідок самостійного розголошення інформації Відповідачем.

Зауважує, що клієнт зобов?язаний не передавати третім особам логін, пароль та інші дані для входу до Приват24. Вина Банку в переказі коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 - відсутня.

Також звертає увагу суду, що відповідач після 12.04.2023 року продовжувала користуватись карткою і кредитними коштами на рахунку. Зокрема, здійснювала переказ коштів за допомогою Приват24: ??06.05.2023 року на суму 301,51 грн. ??12.05.2023 року на суму 301,51 грн. ??17.05.2023 року на суму 301,51 грн. Дані операції підтверджуються випискою по рахунку та свідчать про визнання відповідачем заборгованості по кредитній картці після "спірної" операції .

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов?язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки "Універсальна".

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.02.2024 року має заборгованість - 40 356.50 грн., яка складається з наступного: 31 830.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 526.50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Вважає, що викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: розрахунком заборгованості; ???випискою по рахунку; копією заяви позичальника; ???копією Паспорту споживчого кредиту; ???копією паспорта позичальника.

З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.04.2023 року у розмірі 40 356.50 грн., яка складається з наступного: 31 830.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 526.50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, 06 грудня 2024 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» -Рура Наталія Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неповним з?ясуванням обставин справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 12.04.2023 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви відповідач приєдналась до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттева розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунку та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», прийняла всі права та обов?язки, встановлені в цьому Договорі та зобов?язалася їх належним чином виконувати.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-опитувальнику від 19.10.2022 р., яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 N? 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України".

Зазначає, що відповідач належним чином свої зобов?язання за кредитним договором не виконує.

12.04.2023 року відповідачем використано кредитний ліміт на загальну суму 32 798,00 грн. Платіжні операції проведені через платіжний сервіс Приват24 під обліковим записом User P24 ID НОМЕР_16 клієнта ОСОБА_1 . Відповідач зазначила, що списання грошових коштів здійснені третіми особами, вона своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій від її імені, з чим погодився і суд першої інстанції.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що списанню грошових коштів передували події до 12.04.2023 року.

11.04.2023 року та 12.04.2023 року (під час проведення спірних транзакцій) було здійснено вхід в "Приват24" з типового та нетипового пристрою:

типовий пристрій - MAR-LX1A|HUAWEI, з ідентифікатором банку imei 4C3762718D1EAFE6, авторизація 11.04.2023 року виконана о 20:59:12 з ір-адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1, провайдер: АТ "Київстар". Авторизацій з цього пристрою 12.04.2023 року не було;

- нетиповий пристрій - МОТО G32|MOTOROLA, з ідентифікатором банку imei D502314FE3CAFC01, авторизація 11.04.2023 року виконана о 20:02:13 з ір-адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2, провайдер: АТ "Київстар". Проводилися авторизації 12.04.2023 року, перша авторизація 12.04.2023 року відбулася о 05:03:14 з ір-адреси: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОАО "Silknet" (Грузія);

- нетиповий пристрій - SMARTPHONE (не визначений банківський ідентифікатор), авторизація 12.04.2023 року виконана о 06:56:17 з ір-адреси: ІНФОРМАЦІЯ_4 провайдера ПАТ "ВФ Україна".

Авторизація з пристроїв МОТО G32|MOTOROLA, з ідентифікатором банку imei D502314FE3CAFC01 та SMARTPHONE під обліковим записом ОСОБА_1 виконана лише 11.04.2023 року та 12.04.2023 року.

11.04.2023 року о 21:03:23 год. авторизація стороннього пристрою підтверджена IVR дзвінком Банку на фінансовий номер телефону НОМЕР_5 (не заперечується відповідачем).

Зазначає, що 11.04.2023 року Банком були надіслані смс-повідомлення на вказаний номер про вхід в "Приват24" з нетипового пристрою. Нетиповий пристрій - новий пристрій, з якого раніше не відбулися входи в Приват24 або авторизація платіжних операції/транзакції в Інтернеті.

Проте, після повідомлення від банку (11.04.2023 року) про авторизацію з нетипового пристрою відповідач не вчинила жодних дій щодо посиленого захисту своїх облікових даних, зміни паролю, тощо. Тобто, бездіяльність відповідача та її дії з підтвердження входу до Приват24 з іншого пристрою 11.04.2024 року, який вона особисто підтвердила та авторизувала зі свого мобільного телефону, надавши доступ до Приват24 та свого фінансового рахунку третім особам, призвели до втрати індивідуальної облікової інформації, що виключає відповідальність банку та покладає відповідальність за здійснення платіжних операцій саме на користувача.

Відповідно до п. 20 статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов?язаний: 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до п. 1.1.10.10.1. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту.

Зазначає, що 12.04.2023 року у додатку «Приват 24» було створено нову карту номер № НОМЕР_6 та змінено фінансовий номер відповідача з (НОМЕР_17 на новий (НОМЕР_18, перераховано кредитні кошти з карти номер № НОМЕР_1 на новостворену - номер НОМЕР_6.

Слід відмітити, що для того, щоб відкрити або додати нову карту в додатку Приват24 для Android необхідно: Крок 1. Авторизуватись в акаунті Приват24 на вашому смартфоні. Крок 2. Вибрати - Усі картки та рахунки Крок 3. Відкрити картку - вибрати тип картки. Крок 4. Ознайомитись з умовами обслуговування карткового продукту. Крок 5. Підписати документи за допомогою одного з наступних способів: - Smart-ID (цифровий підпис), або - код із SMS (ОТР-пароль).

Таким чином, враховуючи вище викладене, переказ коштів з карткових рахунків відповідача стало можливим в результаті компрометації даних входу в Приват24, а саме: невстановлена особа знала пароль до Приват24, номер картки та ПІН код картки.

Щодо системи Приват24. Приват24 - система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв?язку (обміну інформацією) між Банком та Клієнтом. Пароль - унікальна послідовність із символів і цифр, використовувана для ідентифікації клієнта в Приват24. Для входу до система Приват24 клієнт повинен ввести логін та пароль. Логін - це номер мобільного телефону клієнта. Пароль - унікальна послідовність із символів і цифр, яка відома лише клієнту. Для того щоб відновити/змінити пароль, необхідно перейти в меню налаштувань та натиснути на кнопку „відновити пароль" Після того на екрані вводу паролю клієнту потрібно підтвердити свої дії прийнявши дзвінок з банку та виконати озвучені інструкції. У випадку якщо зміна паролю буде успішно підтверджена, наступним кроком буде додаткова перевірка - введення паролю однієї із карток клієнта. Для цього клієнту необхідно вибрати із списку одну із запропонованих карток і ввести PIN-код від неї. Після кожного натискання на цифру їх положення змінюється. Щодо зміни логіну в Приват24, то його можливо змінити лише після того, як було здійснено вхід до Приват24. Але, як зазначалося вище, щоб зайти до Приват24 необхідно не лише мати номер телефону, але й знати пароль входу або ж у випадку його зміни знати ПІН-код будь-якої своєї активної картки.

З урахуванням викладеного апелянт вважає, що недостатньо лише перевипустити сім-картку Клієнта або мати фінансовий телефон клієнта, потрібно ще обов?язково знати пароль входу до Приват24 або щоб його змінити знати ПІН-код картки Клієнта, щоб зняти кошти в Банкоматі без картки необхідно також знати ПІН-код картки з якої знімаються кошти, для того щоб змінити фінансовий номер необхідно в обов?язковому випадку вводити ПІН-код картки, для того, щоб перевести гроші через IVR- меню необхідно знати 4 цифри карток.

Вважає, що без розголошення з боку відповідача ПІН-коду своєї картки, номеру своїх карток, інша особа навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта не змогла б, ні зайти до Приват24, ні встановити Сервіс Google Рау, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти.

Відповідно до п. 146 VII Розділу Положення N? 164 затверджено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача те, що без розголошення з боку відповідача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта.

Зазначає, що суд першої не надав належної оцінки доводам позивача щодо подій, які передували списанню грошових коштів та повідомлення від банку про нетиповий вхід до Приват24 11.04.2023 року, яке проігноровано відповідачем, у зв?язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що у порушення норм Закону України "Про платіжні послуги", суд першої інстанції не встановив точного часу звернення відповідача до банку. Списання з карток відбулись 12.04.2023 року. Відповідачка 14.04.2023 року направила до банку письмове звернення, яке отримано 18.04.2023 року. Звернень до Банку на гарячу лінію 3700 за 12.04.2023 року не зафіксовано, про що в матеріалах справи міститься витяг з системи Voice Record System за період з 10.04.2023 по 16.04.2023 року. Доказів негайного звернення до банку відповідачем не надано.

Відповідно до п. 20 статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов?язаний: 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв?язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Пунктом 1.1.2.1.10 Умов і правил передбачено, що у разі втрати клієнтом фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних таких осіб клієнт зобов?язаний негайно повідомити про це банк в будь-якому з доступних каналів: 3700, чат-онлайн, відділення банку. На підставі звернення клієнта про зазначений факт банк знімає з номера телефону клієнта ознаку «Фінансовий» та блокує аккаунт клієнта в системі «Приват24» з метою уникнення можливих шахрайських операцій з рахунками клієнта.

Пунктом 1.1.10.10.3. Умов і правил передбачено, що клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, шо супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоп-лист Платіжною системою.

Встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про виявлення несанкціонованої платіжної операції за допомогою платіжної картки, або при підозрі доступу третіх осіб рахунку та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення визначення часу звернення клієнта до Банку з відповідною заявою, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за них несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Посилання суду першої інстанції на звернення відповідача з заявою про вчинення злочину та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є свідченням того, що дійсно мало місце несанкціоноване списання коштів шахрайським шляхом третіми особами та відповідно укладення кредитного договору, оскільки така інформація вноситься до Реєстру досудових розслідувань лише зі слів самого заявника та є не підтвердженою. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказом наявності шахрайський дій невстановлених осіб, є лише вирок суду, який набрав законної сили. Такий вирок до суду не надано.

03 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Федоренка Володимира Сергійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник відповідачки зазначає, що в тексті апеляційної скарги представник Банку зазначає про те, що 12.04.2023 року відповідач підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті Банку. Заяву підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, використання якого погоджено із Відповідачем у Анкеті-опитувальнику від 19.10.2022 року.

При цьому, 19.10.2022 року ОСОБА_1 анкету-опитувальник з Банком не підписувала, матеріали справи такої не містять. Адже, сам скаржник у позовній заяві вказував на те, що ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-опитувальник N? б/н від 01.12.2021 року, що також встановлено судом першої інстанції.

Зазначає, що 12.04.2023 року ОСОБА_1 не могла підписати та не підписувала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та, відповідно, не знайомилась з Умовами та Правилами, оскільки станом на 12.04.2023 року вона вже не мала доступу до додатку Приват24, її номер телефону не був фінансовим номером в силу його зміни невстановленою особою (шахраєм).

Про це зазначає і сам представник Банку у апеляційній скарзі - про авторизацію в програмі Приват24 з нетипового пристрою - МОТО G32|MOTOROLA, перша авторизація відбулась 12.04.2023 року о 05:03:14, провайдер OAO «Silknet» (Грузія); з нетипового пристрою SMARTHONE, авторизація відбулась 12.04.2023 року о 06:56:17, провайдер ПАТ «ВФ Україна».

Також, зазначається, що авторизації з типового пристрою - MAR-LX1A|HUAWEI (належить Відповідачу) 12.04.2023 року не було.

Вважає, вказане спотворенням обставин та фактів представником скаржника.

Щодо зазначення представником Банку про надіслання 11.04.2023 року СМС-повідомлення на номер ОСОБА_1 , то вказане спростовується текстом самої позовної заяви Банку, де зазначено: «12.04.2023 року зафіксовано вхід в систему дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 клієнтки ОСОБА_1 . Звертаємо увагу, що Банк надсилав повідомлення на фінансовий номер ОСОБА_1 та отримав підтвердження входу до аккаунту». Тобто, Банком зазначається єдина дата - 12.04.2023 року, про 11.04.2023 чи будь-яку іншу дату взагалі не йдеться.

У зв?язку з цим, для підтвердження або спростування доводів Банку про направлення СМС-повідомлення на номер телефону ОСОБА_1 , стороною відповідача було ініційоване клопотання про витребування відомостей від ПрАТ «Київстар», яке задоволено судом.

З відповіді ПрАТ «Київстар» вбачається, що за період часу з 05 години 00 хвилин по 23 годину 59 хвилин 12.04.2024 по номеру телефону НОМЕР_7 комунікаційним обладнанням «Київстар» зафіксовано отримання одного вхідного СМС-повідомлення від абонента з унціальним ідентифікатором «SelfCredit» об 14 годині 38 хвилин. Будь-яких інших вхідних СМС-повідомлень в період часу з 05 години 00 хвилин по 23 годину 59 хвилин 12.04.2023 на номер телефону НОМЕР_7 комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» не зафіксовано (а. с. 142-143).

Тобто, жодних повідомлень Банком відповідачці не надсилалось. Таким чином, 12.04.2023 року невстановленою особою (шахраєм) був змінений фінансовий номер телефону ОСОБА_1 в додатку Приват24 на новий - (НОМЕР_18, створено нову картку номер НОМЕР_6 , та перераховано кредитні грошові кошти з картки ОСОБА_1 номер НОМЕР_1 на створену картку НОМЕР_6 , які в подальшому знято в банкоматі Торговельного комплексу у м. Києві, що і підтверджує представник Банку в тексті апеляційної скарги.

Звертає увагу на те, що у Довідці про видачу карток ОСОБА_1 , яка міститься у матеріалах справи, Банк не зазначає про надання їй картки за номером НОМЕР_6 , тим самим підтверджує те, що відповідач не ініціювала створення нової картки та не отримувала її.

Щодо зазначення представником Банку про звернення ОСОБА_1 з приводу несанкціонованого списання грошових коштів до Банку 14.04.2023 року, а списання коштів з карток відбулось 12.04.2023 року, варто зазначити таке.

Зазначає, що Банком замовчується той факт, що 12.04.2023 року ОСОБА_1 , після виявлення проблем з карткою, невідкладно здійснила телефонний дзвінок в Банк на гарячу лінію за номером «3700» та повідомила про проблему з картою. В свою чергу, оператором було повідомлено, що її фінансовий номер не є таким, що прив?язаний до картки і взагалі, її карта номер НОМЕР_1 не активна. В додаток «Приват 24» здійснити вхід виявилось неможливим. Звісно, що система Банку не зафіксувала дане звернення, і це цілком логічно, адже ОСОБА_1 , за словами оператора, більше не являлась клієнтом Банку в силу зміни фінансового номера.

13.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась у відділення Банку в м. Біла Церква з виниклою проблемою, де в ході спілкування працівниця Банку повідомила, що 12.04.2023 року у додатку «Приват 24» було створено нову карту номер НОМЕР_6 та змінено її фінансовий номер - (НОМЕР_17 на новий номер - НОМЕР_8 , перераховано кредитні кошти з карти номер НОМЕР_1 на створену невідомою особою - номер НОМЕР_6.

На підтвердження цього ОСОБА_1 видали виписки по карткам датовані 13.04.2023 року.

Невідкладно, того ж дня - 13.04.2023 року, ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського районного управління поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, де було зареєстровано кримінальне провадження №0001776.

Зазначає, що після всіх звернень ОСОБА_1 звернулась і письмово до Банку з виниклою проблемою, надіславши відповідну заяву від 14.04.2023 року. У відповідь Банк листом від 11.05.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230503/47960 повідомив, що не може повернути грошові кошти. У випадку впевненості заявниці в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів.

Водночас, у цьому листі не вказано, що ОСОБА_1 своїми діями якимось чином сприяла передачі свого логіну та паролю у системі «Приват24» третім особам.

Таким чином, 12.04.2023 року відбувся несанкціонований та протиправний доступ невідомою особою (шахраєм) до додатку «Приват 24», відкриття нової картки, заміна фінансового номеру. Цього дня Відповідачем не підписувалась Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Паспорт кредиту, як це стверджує Банк, оскільки навіть фізично зайти в додаток «Приват 24» змоги не було, фінансовий номер ОСОБА_1 був замінений а карта не активна.

Вважає, що термінові, послідовні та належні дії Відповідача свідчать про відсутність у неї волі на вчинення дій по зміні фінансового номера, відкриття нового рахунку, перерахування кредитних коштів та їх зняття.

Зазначає, що посилання АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі на ту обставину, що Відповідач сам здійснив переказ кредитних коштів або його здійснила особа, якій було розголошено інформацію для доступу до додатку «Приват 24», не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що апеляційна скарга Банку є необґрунтованою та такою що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції є законним та таким, що ухвалено відповідно до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, з застосуванням актуальної практики Верховного суду.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачка понесла і які очікує понести у зв?язку із розглядом справи на момент написання відзиву складає суму 6000,00 (шість тисяч гривень, 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

14 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»- Рура Наталія Вікторівна подала заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Зазначала, що згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем подано наступні документи: договір про надання правничої (правової) допомоги від 26.03.2024 року, додаток № 1 до договору та квитанцію до прибутково касового ордера від 16.01.2025 року. Квитанція не є підтвердженням оплати послуг адвоката, оскільки виписана самим адвокатом та підписана ним же в графі головний бухгалтер та касир. Прибутковий касовий ордер має право виписувати виключно особа, яка отримала готівку за наслідком касової операції, тобто, під час отримання готівки через касу такої особи з відображенням такої операції у відповідних книгах обліку. Оскільки Відповідачем не надано до суду належних доказів, що його адвокат має касу і веде касову книгу, відтак адвокат не може сам виписувати квитанцію чи касовий ордер про отримання коштів. Таким чином, Відповідачем не доведено, що гроші були отримані адвокатом, і як наслідок не підлягають відшкодуванню.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.

Звертає увагу суду, що обсяг матеріалів справи не є значним, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час, а тому розмір гонорару адвоката є однозначно завищеним.

З урахуванням викладеного просила суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що ціна даного позову 40 356,50 грн., то справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-опитувальник клієнта фізичної особи № б/н від 01.12.2021 року та отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/25, тип - Картка "Універсальна" ( а.с. 23-24).

12.04.2023 року відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту.

12.04.2023 відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії - 01/27, тип - Карта "Універсальна" GOLD. ( а. с. 28-51).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу.

Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-опитувальнику від 01.12.2021, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті.( а. с. 23-24 ).

13.04.2023 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови:

1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.9.2. Договору);

2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»;

3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору);

4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору);

5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4.Договору);

6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але неменше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору) (а. с. 52-75 ).

Вказану Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13.04.2023 року відповідачем підписано власноруч на планшеті.

На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_9 , строк дії - 07/27, тип - Картка "Універсальна".

З наданої позивачем довідки від 06.09.2024 вбачається, що відповідачці було надано наступні кредитні карки:

№ НОМЕР_10 від 17.08.2017 року строк дії до 08/21 - карта «Універсальна»;

№ НОМЕР_11 від 12.03.2019 строк дії до 11/22 - карта «Універсальна»;

№ НОМЕР_1 від 01.12.2021 строк дії до 12/25 - карта «Універсальна»;

№ НОМЕР_2 від 12.04.2023 строк дії до 01/27 - карта «Універсальна» Gold;

№ НОМЕР_3 від 13.04.2023 строк дії до 07/27 - карта «Універсальна» ( а. с. 215).

Згідно п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто, Сторони згідно до ст. 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то, відповідно до п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки "Універсальна".

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки за договором, відповідач станом на 28.02.2024 року має заборгованість - 40 356.50 грн, яка складається із: 31830.00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 526.50 грн - заборгованість за простроченими відсотками.( а. с.20-21, 26-27 ).

13.04.2023 року відповідач звернулась у відділення Банку в м. Біла Церква з виниклою проблемою, де в ході спілкування з працівником Банку їй стало відомо, що 12.04.2023 року у додатку «Приват24» було створено нову карту номер НОМЕР_6 та змінено її фінансовий номер - (НОМЕР_17 на новий, невідомий номер - (НОМЕР_18, перераховано кредитні кошти з її карти номер НОМЕР_1 на новостворену - номер НОМЕР_6 .

13.04.2023 року відповідач звернулась до Білоцерківського районного управління поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, де було зареєстровано кримінальне провадження № 0001776, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 190 ч. 3 КК України ( а. с. 116 ).

14.04.2023 року відповідач письмово звернулась до Банку із заявою та повідомила про ситуацію, що відбулася 12.04.2023 року. Зазначала, що у неї із Універсальної карти шахраї зняли кошти. Потім на чужий номер, який не має до неї відношення (НОМЕР_19) відкрили карту Goldна неї і зняли кошти. Працівники БЦ відділення банку скерували її до поліції, цим самим поклавши на неї обов'язок захищати себе від неправомірних дій по крадіжці її коштів та і ще відкриття нової карти і отримання кредиту, рахунку до якого вона не мала відношення. Вона не оформляла картку № НОМЕР_6 , не отримувала електронного підпису, не знімала коштів, нікому не передавала своїх персональних даних. Повідомила, що 13.04 2023 року було порушено кримінальну справу. Також звернулася на сайт кіберполіції, зареєстрована за номером 289128 від 13.04.2023 року. Просила в найкоротші строки провести службове розслідування з приводу вчинення шахрайських дій, повернути викрадені кошти (а. с. 117 ).

Листом від 11.05.2023 № 20.1.0.0.0/7-230503/47960 Банк повідомив відповідача, що не може повернути їй грошові кошти. У випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. Також, в даному листі відображено комунікацію між Банком та нею, встановлення нового фінансового номера, відкриття нової картки, послідовність дій оплат та зняття грошових коштів ( а. с. 119 ).

Так, в ході перевірки, службою безпеки банку було встановлено, що перевіркою руху коштів по картковому рахунку НОМЕР_1 (PKMMD DEBIT CHIP CREDIT CARD INST 1-4%) клієнта ОСОБА_1 встановлено, що 12.04.2023 року у період часу з 05:11:09 по 05:12:48 проведено три видаткові фінансові операції із перерахунку коштів на іншу картку клієнта НОМЕР_6 , загальною сумою 32 798,00 грн. Всі три операції проведені через платіжний сервіс Приват24 під обліковим записом User P24 ID НОМЕР_16 клієнта ОСОБА_1 .

Платіжна картка НОМЕР_6 оформлена клієнту ОСОБА_1 12.04.2023 року. Перевіркою руху коштів встановлено, що оспорювані операції проводилися у період з 05:11:10 по 07:18:29 12.04.2024 року. Крім перерахунку коштів з карткового рахунку НОМЕР_1 о 07:00:17 надійшло 5000,00 грн. під час отримання онлайн позики Miloan, а також о 07:18:04 надійшло 3000,00 грн. через р2р переказ банка еквайера PJSC BANK VOSTOK. Загальна сума операцій із надходження коштів становить 40798,00 грн. 06:30:11 проведена видаткова операція на 20200,00 грн. на зняття готівки у банкоматі САК52023 (м. Київ, вул. Симиренка, 17 А). Через мерчант F0139585, банка еквайера RAIFFEISEN BANK JSC проведено чотири транзакції на загальну суму 20598 на ТСП EPL TSENTR, 14.M TYMOSHENKA ST, KYIV, UA. Загальна сума видаткових операцій становить 40798,00 грн.

Відповідно до інформації щодо характеру проведення вищезазначених видаткових транзакцій по картковому рахунку НОМЕР_6 (інформація) ознака NFC: N - вказує на спосіб оплати із використанням даних платіжної картки, ознаки POSENTRY MODE: 51 (ICC, CV reliable) i POS CONDITION: 91 (EMV chip transaction) вказують на проведення транзакції із використання платіжної картки з чіпом.

Фінансовий номер телефону клієнта ОСОБА_1 змінювався на номер НОМЕР_12 о 06:32:46 12.04.2023 року на банкоматі САК52023 (інформація).

Відомості щодо зміни ПІНу та CVV2-кодів по картках клієнта напередодні чи у період проведення оспорюваних транзакцій не зберіглися.

Відомості з архіву сервісних повідомлень клієнта ОСОБА_1 за 12.04.2023 року не зберіглися.

Згідно наявних відомостей з історії переглядів даних клієнта ОСОБА_1 факт перегляду такої інформації працівниками банку на зафіксований.

Відповідно до зібраних даних клієнту ОСОБА_1 відкритий обліковий запис Приват24 з ідентифікаційним номером (User P24 ID) НОМЕР_16. Згідно даних статистики змін акаунту Приват 24 о 06:33:28 12.04.2023 р. змінено логін на НОМЕР_12 у зв?язку із зміною фінансового номеру телефону о 06:37:47 того ж дня змінений пароль доступу до облікового запису Приват24 клієнта. Зміна паролю проведена через мобільний додаток Приват24 на пристрої МОТО G32|MOTOROLA, з ідентифікатором банку imei D502314FE3CAFC01, з ір-адреси 46.96.167.53 провайдера ТОВ "Лайфселл".

Слід зазначає, що авторизація з приладів МОТО G32|MOTOROLA, з ідентифікатором банку imei D502314FE3CAFC01 та SMARTPHONE під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 виконана лише 11 та12.04.2023 року. Авторизацій під обліковими записами інших клієнтів з приводу МОТО G32IMOTOROLA, з ідентифікатором банку imei D502314FE3CAFC01 не встановлений. Перевіркою архіву записів телефонних розмов на сервісі Voice Record System (інформація) встановлено, що 12.04.2023 року ОСОБА_1 не дзвонила на сервісний номер Банку (інформація). Відповідно до архіву записів з приводу проведення оспорюваних фінансових операцій за 12.04 2023 року. ОСОБА_1 спілкувалася 26.04.2023 року (інформація) із спеціалістом по роботі зі скаргами та підвищенню лояльності клієнтів ГО Департаменту по роботі зі скаргами ОСОБА_3 ( НОМЕР_13 ), ID записів НОМЕР_14 , НОМЕР_20. Таким чином, зібрані дані вказують на те, що напередодні оспорюваних клієнтом ОСОБА_1 транзакцій та операцій за 12.04.2023 р. проведена успішна авторизація під її обліковим записом Приват24 з декількох пристроїв. Транзакції проведені із використанням платіжної картки НОМЕР_6 . Також встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до банку із оскарженням транзакцій вже після їх проведення.( а. с. 169-170 ).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2024 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Київстар» (ідентифікаційний код 21673832, адреса: вул. Дегтярівська, буд. 53, м. Київ, 03113) роздруківки вхідних СМС - повідомлень на номер НОМЕР_15, що належить ОСОБА_1 , за 12 квітня 2023 року з 05:00 год. до 23:59 год.

Як вбачається із відповіді Приватного акціонерного товариства «Київстар» за період часу з 05 години 00 хвилин по 23 годину 59 хвилин 12.04.2024 по номеру телефону НОМЕР_15 комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» зафіксовано отримання одного вхідного СМС-повідомлення від абонента з унціальним ідентифікатором «SelfCredit» об 14 годині 38 хвилин. Будь-яких інших вхідних СМС-повідомлень в період часу з 05 години 00 хвилин по 23 годину 59 хвилин 12.04.2023 на номер телефону НОМЕР_15 комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» не зафіксовано ( а. с. 142-143 )

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведено, а судом відповідно під час розгляду справи не було встановлено, що користувач ( відповідач ) своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій від його імені.

Позивач не довів того, що відповідач ОСОБА_1 втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом АТ КБ «ПриватБанк» не надано відповіді.

Окрім того, суд враховує факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій.

Отже, виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів.

Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Із наданих учасниками справи та досліджених доказів судом встановлено, що 12 квітня 2023 року з карткового рахунку відповідачки № НОМЕР_1 було проведено спірні транзакції по переказу коштів на загальну суму 32 798 грн ( 9 999 грн+9 999 грн.+ 12 800 грн.) що підтверджується випискою про рух коштів за договором б/н за період з 01.04.2023 -28.02.2024 (а.с. 26-27).Як вбачається із деталей операції суми переказувалися на свою картку 53**93 через Додаток Приват 24.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2346-III) платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону № 2346-III вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до Закону № 2346-III користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 37.2. Закону № 2346-III на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше, ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Пунктом 2 Розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу.

Емітент під час видачі електронного платіжного засобу зобов`язаний проінформувати держателя про можливість або неможливість зміни ПІНу.

Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень - пункт 1 Розділу VI.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк(пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629 св 18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323 св 18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877 св 19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544 св 19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16-ц (провадження № 61-10242 св 20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799 св 21), від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21(провадження № 61-19319 св 21).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дослідивши надані сторонами докази, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» належними та допустимими доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, зокрема, знімати кредитні кошти.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що 11.04.2023 року Банком були надіслані смс-повідомлення на фінансовий номер відповідачки (НОМЕР_17 про вхід в "Приват24" з нетипового пристрою, однак після повідомлення від банку (11.04.2023) про авторизацію з нетипового пристрою відповідач не вчинила жодних дій щодо посиленого захисту своїх облікових даних, зміни паролю, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаного факту, а без таких доказів дане твердження є лише припущенням, а жодне рішення не може грунтуватися на припущеннях сторони.

Звертаючись до суду із даним позовом до ОСОБА_1 АТ КБ «Приват банк» жодним чином не повідомляв про надіслання такого повідомлення банком на фінансовий номер телефону відповідачки 11.04.2023 року.

Окрім цього, при поданні відповідачкою клопотання про витребування у Приватного акціонерного товариства «Київстар» (ідентифікаційний код 21673832, адреса: вул. Дегтярівська, буд. 53, м. Київ, 03113) роздруківки вхідних СМС - повідомлень на номер НОМЕР_15 , що належить ОСОБА_1 , за 12 квітня 2023 року з 05:00 год. до 23:59 год., яке було задоволено судом, позивач не звернувся із клопотанням про витребування судом інформації за 11.04.2023 року, володіючи інформацією про здійснення повідомлення банком у цей день.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те що, у порушення норм Закону України "Про платіжні послуги", суд першої інстанції не встановив точного часу звернення відповідачки до банку з приводу списання коштів з її кредитної картки. Списання з карток відбулись 12.04.2023 року. Відповідачка 14.04.2023 року направила до банку письмове звернення, яке отримано 18.04.2023 року. Звернень до Банку на гарячу лінію 3700 за 12.04.2023 року не зафіксовано, про що в матеріалах справи міститься витяг з системи Voice Record System за період з 10.04.2023 по 16.04.2023 року. Доказів негайного звернення до банку відповідачкою не надано, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, що 13.04.2023 року відповідач звернулась у відділення АТ КБ « ПриватБанк» в м. Біла Церква з виниклою проблемою, де в ході спілкування з працівником Банку їй стало відомо, що 12.04.2023 у додатку «Приват 24» було створено нову карту номер НОМЕР_6 та змінено її фінансовий номер - (НОМЕР_17 на новий, невідомий номер - (НОМЕР_18, перераховано кредитні кошти з її карти номер НОМЕР_1 на новостворену картку номер НОМЕР_6 . 13.04.2023 року відповідач звернулась до Білоцерківського районного управління поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, де було зареєстровано кримінальне провадження № 0001776, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 190 ч. 3 КК України ( а. с. 114-116 ).

14.04.2023 року відповідач письмово звернулась до Банку із заявою та повідомила про ситуацію, що відбулася 12.04.2023 року .Зазначала, що у неї із Універсальної карти шахраї зняли кошти. Потім на чужий номер, який не має до неї відношення (НОМЕР_19) відкрили карту Goldна неї і зняли кошти. Працівники БЦ відділення банку скерували її до поліції, цим самим поклавши на неї обов'язок захищати себе від неправомірних дій по крадіжці її коштів та і ще відкриття нової карти і отримання кредиту, рахунку до якого вона не мала відношення. Вона не оформляла картку № НОМЕР_6 , не отримувала електронного підпису, не знімала коштів, нікому не передавала своїх персональних даних. Повідомила, що 13.04 2023 року було порушено кримінальну справу. Також звернулася на сайт кіберполіції, зареєстрована за номером 289128 від 13.04.2023 року. Просила в найкоротші строки провести службове розслідування з приводу вчинення шахрайських дій, повернути викрадені кошти (а. с. 117 ).

Листом від 11.05.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230503/47960 Банк повідомив відповідача, що не може повернути грошові кошти. У випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. Також, в даному листі відображено комунікацію між Банком та нею, встановлення нового фінансового номера, відкриття нової картки, послідовність дій з оплати та зняття грошових коштів ( а. с. 119 ).

З викладеного вбачається, що відповідачкою ОСОБА_1 були здійснені всі невідкладні та необхідні дії для повідомлення банку та правоохоронних органів про несанкціоновані дії з її рахунком, від часу коли їй стало відомо про це.

Інші доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року не впливають.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу позивача АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а судове рішення без змін, тому розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Рури Наталії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: