ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/876/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/1953/24 Категорія: 304090000 Літвінова Г. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.12.2023 між ним та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір № 484451-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а той зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , котра була вказана Позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 484451-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 6 734,00 грн.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 22.07.2024 утворилась заборгованість за договором № 484451-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 121 372,92 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 31 450,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 87 372,32 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 550,60 грн.

З огляду на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 121 372,92 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 31 450 грн.; суми прострочених платежів по процентах 87 372,32 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 550,60 грн.

Заочним рішенням Корсунь-шевченківського районного суду Черкаської області від 07 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізпозика" заборгованість за договором № 484451-КС-001 про надання кредиту від 26.12.2023, у розмірі 92 124, 42 грн., яка складається із 31 450,00 грн. заборгованості за тілом кредитом, 58 123,82 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 2550,60 грн. заборгованості за комісією.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізпозика" судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1 838,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому має сплатити заборгованість, яка виникла з його вини.

У той же час, судом першої інстанції враховано, що за період з 31.01.2024 і до 21.07.2024 позивач нараховував відповідачу проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,00000000 проценти в день, що не відповідає вимогам Закону України "Про споживче кредитування", згідно з яким у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Здійснивши власні розрахунки суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнутих відсотків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду у відмовленій судом частині у стягненні відсотків, ТОВ «Бізпозика»подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду ухвалене у даній частині з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просило його частково скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» установлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

-протягом перших 120 днів 2,5% (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно);

-протягом наступних 120 днів 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 року включно);

-з 21.08.2024 включно та надалі - 1%.

Тобто перерахування відсотків на рівні 1% в день здійснено судом безпідставно.

Судом не звернуто увагу на розмежування понять «денна процентна ставка» в розумінні закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку в день, які встановлені в кредитному договорі укладеному відповідачем з ТОВ «Бізпозика».

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення підлягає оскарженню в частині стягнутих відсотків, тому перегляду судом апеляційної інстанції підлягає саме у даній частині.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судом першої інстанції встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 26.12.2023 року направив відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 484451-КС-001 про надання кредиту (а.с.51-54) на вказаних у оферті умовах: розмір кредиту 33 000,00 грн., строк кредитування - 24 тижні, процентна ставка за кредитом фіксована 2,00 в день, комісія за надання кредиту 4950,00 грн. одноразова, нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту; орієнтовна загальна вартість кредиту 59400,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1234,13 процентів.

26.12.2023 відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування та графік платежів згідно умов обраних клієнтом.

Після цього відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) і 26.12.2023 між ТОВ «Бізпозика» та відповідачем було укладено електронний Договір № 484451-КС-001 про надання кредиту, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.12-16).

Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 33 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить: стандартна процентна ставка - 2,00 проценти в день, понижена - 0.56255092 процентів за кожен день користування кредитом. Понижена процентна ставка застосовується за умови погашення позичальником кредиту у строки визначені графіком погашення заборгованості.

Строк дії договору - до 11.06.2024 (п.2.7).

Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору

Відповідно до п.3.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику протягом трьох робочих днів з дня укладення договору безготівково шляхом переказу на указаний ним картковий рахунок НОМЕР_2 .

Пункт 7.9 договору встановлює порядок укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Переказ відповідачу позивачем кредитних коштів підтверджується довідками, виданими 23.07.2024 ТОВ Фінансова компанія "Елаєнс", згідно з якими на підставі договору з позивачем про надання послуг з переказу грошових коштів успішно були проведені платежі 26.12.2023 у розмірі 25000,00 грн та у розмірі 8000,00 грн на карту НОМЕР_1 , призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 згідно кредитного договору № 484451-КС-001 від 26.12.2023.

Крім того, отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими на виконання ухвали суду від 08.10.2024 АТ "Ощадбанк" документами, згідно з якими платіжна карта НОМЕР_1 була видана АТ "Ощадбанк" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 .

Наданою АТ "Ощадбанк" випискою по рахунку позивача НОМЕР_4 підтверджується, що кошти у розмірі 25000,00 грн. та у розмірі 8000,00 грн. були зараховані на карту відповідача 28.12.2023.

До позовної заяви позивач додав розрахунок заборгованості за кредитом № 484451-КС-001 від 26.12.2023, з якого вбачається що відповідач сплатив заборгованість за кредитом частково у розмірі 6 734,00 грн. Залишок заборгованості за цим кредитом станом на 21.07.2024 становить 121 372,92 грн., яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 31 450 грн.; суми прострочених платежів по процентах 87 372,32 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 550,60 грн.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Щодо відсотків за користування кредитом

Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить стандартна процентна ставка - 2,00000000 проценти в день, знижена процентна ставка 0,56255092 процентів за кожен день користування Кредитом.

Сторони домовилися, що знижена процентна ставка нараховується за умови повернення позичальником кредиту згідно погодженого сторонами графіку платежів. У іншому випадку проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що за зниженою процентною ставкою 0,56255092 % у день позивач нараховував відповідачу проценти з 26.12.2023 до 30.01.2024 і така сума процентів склала 3 715,32 грн.

Однак, відповідач не дотримався узгодженого сторонами графіку платежів і відповідач, починаючи з 31.01.2024 і до 11.06.2024, нараховував відповідачу проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,00000000 проценти в день, про що надано суду розрахунок заборгованості за кредитом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, до ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % .

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Позивач наполягає, що виходячи з розрахунку денна процентна ставка не перевищує 1%, а складає 0,47 %, виходячи з розрахунку (26400 / 33000) /169 х 100%).

Колегія суддів враховує, що дійсно, виходячи зі здійсненого розрахунку, який був перевірений судом апеляційної інстанції, денна процентна ставка становить 0,47%.

У той же час, умовами договору передбачено, що у разі неналежного виконання умов договору позикодавець нараховує відсотки за стандартною процентною ставкою, яка становить 2% в день, що у свою чергу суперечить вимогам закону.

Посилання на те, що судом першої інстанції не розмежовано понять денна процентна ставка та відсотки за користування позикою у день, на переконання колегії суддів не спростовують факту про неможливість застосування відсотків у розмірі більшому, а ніж це визначено законом.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023 року.

Суд першої інстанції не врахував норм викладених у Перехідних та прикінцевих положеннях до закону, а тому здійснив неправильний розрахунок суми заборгованості за відсотками за відсотковою ставкою 1%.

Таким чином, з 31.01.2024 року до 22.04.2024 року позикодавець, нараховуючи відсотки у розмірі 2%, не порушував вимог закону щодо її встановленого максимального розміру. Водночас, починаючи з 23.04.2024 по 11.06.2024 року позивач мав нараховувати відсотки на рівні 1,5 в день, а не 2%.

Отже, за період з 26.12.2023 року до 30.01.2024 заборгованість за відсотками (0,56255092 % в день) становить 3715,32 грн., з 31.01.2024 року до 22.04.2024 року (2% в день) становить 52207 грн., з 23.04.2024 року по 11.06.2024 року (1,5% в день) становить 23 587,50 грн., всього 79509,82 грн.

Зважаючи на наведене, відповідно до ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає зміні в частині стягнутих відсотків у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо судового збору

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача на 93,5%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання ним позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6062,18 грн. ((2422,40 грн. позовна заява + 4059,69 грн. апеляційна скарга) х 93,5 %).

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Клименка Тараса Васильовича задовольнити частково.

Заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07 березня 2025 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 79509,82 грн.

В решті рішення районного суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 6062,18 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 липня 2025 року.

Судді