Справа № 158/2170/24 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/795/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Данилюк В. А., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Трикош Н. І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі та припинення права спільної часткової власності, визнання права власності за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 травня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року у цивільній справі № 158/2170/24 їй виділено в натурі (окремий об`єкт) 38/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як окрему квартиру із господарськими будівлями і спорудами, яка складається із наступних приміщень, будівель та споруд: сіни 2-1 площею 8,2 кв. м, кухня 2-2 площею 9,7 кв. м, кімната 2-3 площею 16,0 кв. м, кімната 2-4 площею 11,2 кв. м, загальною площею 45,1 кв. м, житловою площею 27,2 кв. м, як окремий та цілий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, частина сараю Б-1, гараж-літня кухня Г-1, огорожа 1, які підлягають державній реєстрації.

Позивач зазначала, що звернулася до ЦНАП Ківерцівської міської ради із заявою щодо присвоєння їй адреси квартири з господарськими будівлями і спорудами. Однак, за результатом розгляду її заяви отримала витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про відмову в присвоєнні адреси, оскільки нею подано неповний пакет документів. Вказувала, що технічні можливості присвоєння адреси квартирі утвореній внаслідок виділення в натурі частки житлового будинку відсутні, оскільки присвоєння адреси можливе лише як блокованому будинку. Вважає, що наведені обставини є нововиявленими, оскільки стали їй відомі після ухвалення судом рішення у цій справі та набрання ним законної сили.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просила суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року у цивільній справі № 158/2170/24 за її позовом до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі та припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, змінити його та викласти другий абзац резолютивної частини зазначеного судового рішення в іншій редакції, а в іншій частині рішення суду просила залишити без змін.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви у цій справі. Суд не звернув уваги на те, що на час розгляду справи існували обставини, які не були відомі позивачу та не були встановлені судом, проте є істотними для справи. Так в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутні технічні можливості присвоєння адреси квартирі утвореній внаслідок виділення в натурі частки житлового будинку, а адресу присвоїти у такому випадку можливо лише як блокованому будинку. Крім того, відсутній такий вид цільового призначення земельної ділянки як для будівництва і обслуговування квартири, а наявний вид цільового призначення земельної ділянки лише для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Наведена обставина унеможливлює реєстрацію права власності на окрему квартиру із господарськими будівлями і спорудами, як зазначено у рішенні суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, але 23 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача подав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати справу за його та позивача відсутності.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника згідно з вимогами ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, виділено ОСОБА_2 в натурі (окремий об`єкт) 38/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як окрему квартиру із господарськими будівлями і спорудами, яка складається із наступних приміщень, будівель та споруд: сіни 2-1 площею 8,2 кв. м, кухня 2-2 площею 9,7 кв. м, кімната 2-3 площею 16,0 кв. м, кімната 2-4 площа 11,2 кв. м, загальною площею 45,1 кв. м, житловою площею 27,2 кв. м, як окремий та цілий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, частина сараю Б-1, гараж-літня кухня Г-1, огорожа 1, які підлягають державній реєстрації; припинено право спільної часткової власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду у цій справі набрало законної сили 25 лютого 2025 року.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у цій справі, ОСОБА_2 свої вимоги мотивувала тим, що звернувшись до ЦНАП Ківерцівської міської ради із заявою щодо присвоєння їй адреси квартири з господарськими будівлями і спорудами, отримала відмову, згідно з якою технічні можливості присвоєння адреси квартирі утвореній внаслідок виділення в натурі частки житлового будинку відсутні, оскільки присвоєння адреси можливе лише як блокованому будинку. Вказані обставини позивач вважає нововиявленими, оскільки вони стали їй відомі після ухвалення судом рішення у цій справі та набрання ним законної сили.

Частинами 1 та 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Згідно з ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 , виходив з того, що позивач не навела жодної підстави, визначеної законом, для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. Наведені ОСОБА_2 у заяві обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, оскільки вони існували на час розгляду справи та були предметом розгляду у цій справі у суді першої та апеляційної інстанцій. Зміст поданої ОСОБА_2 заяви свідчить, що її вимоги фактично зводяться до незгоди з результатом розгляду її позовної заяви, переоцінки доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Зважаючи на те, що позивач не навела нововиявлених обставин, які б давали суду підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи позивача, на які вона посилається, як на нововиявлені обставини, до таких відповідно до ст. 423 ЦПК України не відносяться і не є підставами для перегляду і скасування рішення суду, тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року за нововиявленими обставинами у цій справі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, судом під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом розгляду суду першої інстанції, яким суд надав належну правову оцінку, а тому не потребують повторної оцінки апеляційним судом.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість постановленої у цій справі ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 травня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: