Справа № 523/53/23
Провадження №2/523/806/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р. Пересипський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської А.П.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 16 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 ) про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна,-

встановив:

30.12.2022 року з позовною заявою до Суворовського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , про визнання квартири за адресою: АДРЕСА_2 , земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 181,1 кв м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; об`єктом права спільної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та про поділ майна вищезазначеного майна, оскільки в позасудовому порядку вирішити цей спір не можливо.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена судді Кузьміній О.І.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2023 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.09.2023 року достроково закінчено відрядження судді Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміної Оксани Іванівни до Суворовського районного суду міста Одеси з 10 жовтня 2023 року.

Згідно ч. 7 ст. 33 ЦПК України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положення ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

10.10.2023 року при повторному автоматизованому розподілі, суддю Бузовського В.В. визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено слухання справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про призначення експертизи - призначено по справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Гончар Наталії Вікторівні, на вирішення експерта поставити наступні питання:

- визначити фактичну вартість ремонтно-будівельних робіт, а саме невід`ємних істотних поліпшень, виконаних у період 12.02.2015 р. 22.09.2022 р., у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці, кадастровий номер :03:01:0354;

- яка вартість житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці, кадастровий номер :03:01:0354, станом на момент дослідження у технічному стані після завершення ремонтно-будівельних робіт, тобто з істотним поліпшенням, які були виконані у період 12.02.2015 р. 22.09.2022 р., та без таких?

- Визначити фактичну вартість ремонтно-будівельних робіт, а саме невід`ємних істотних поліпшень, виконаних у період 18.09.2012 р. 22.09.2022 р. у квартирі, загальною площею 65,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- яка вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , станом на момент дослідження, у технічному стані після завершення ремонтно-будівельних робіт, тобто з істотним поліпшенням, які були виконані у період 18.09.2012 р. 22.09.2022 р., та без таких? (а.с.137 том № 3).

На адресу суду 20.03.2024 року (вх. № 9706) надійшов висновок судової оціночно-будівельної експертизи № 201 від 19.03.2024 року (а.с.159-185).

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання (а.с.188).

На адресу суду 17.09.2024 року (вх. № 30112) надійшла заява про зміну предмету позову, згідно заяви про зміну предмету позову представник позивача просить:

1) Визнати квартиру загальною площею 65,6 кв. м., житлова площа 38,8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:01:0354; житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 181,1 кв. м., житлова площа: 57,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

2) Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 квартири загальною площею 65,6 кв. м., житлова площа 38,8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 24703862.

3) Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 22/100 частки земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:01:0354, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10.

4) Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 22/100 частки житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 181,1 кв. м., житлова площа: 57,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10.

5) Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) компенсацію 1/2 вартості рухомого майна, що було нажито на період шлюбу у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. (а.с.212-217 том 3).

Не погоджуючись з позовними вимогами в редакції від 17.09.2024, представником відповідача адвокатом Бобуйок А.Д., подано відзив на позовну заяву.

Згідно відзиву на позовну заяву, представник відповідача зазначив, що сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість збільшилося, не є підставою для визнання майна спільним. З урахуванням викладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову (а.с.228-230 том № 3).

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.235том № 3).

На адресу суду 06.05.2025 року (вх. № 16862) за підписом представника позивача надійшли письмові пояснення по справі. Згідно яких представник стисло підсумував позовні вимоги та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.12-16).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, зазначили, що підтримують відзив на позовну заяву.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріли справи, докази надані на підтвердження та спростування позовних вимог, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Звертаючись до суду з позовом про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності позивач зазначив, що з 2008 року проживав з відповідачем однією сім`єю, вели спільне господарство та придбали майно. В зареєстрованому шлюбі перебували з 2012 року до 2022 року. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області, шлюб було розірвано.

Позивач зазначає, що в період спільного проживання, було придбано квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2008 року, за час перебування у шлюбі було набуто право власності на земельну ділянку та житловий будинок.

Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2022 року (справа № 496/1511/22) шлюб зареєстрований між сторонами 18.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 411 розірвано (а.с.52-32).

Щодо позовних вимог, відповідно до заяви про зміну предмету позовних вимог, а саме:

визнання квартири загальною площею 65,6 кв. м., житлова площа 38,8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:01:0354; житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 181,1 кв. м., житлова площа: 57,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 - спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.10.2008 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Лебідь О.В. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючий від свого імені та від імені ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_4 (а.с.82 том № 2).

Згідно договору дарування від 12.02.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезиком В.А. ОСОБА_9 дарувальник, передала обдарованому ОСОБА_10 обдарована, безоплатно у власність, а обдарована прийняла у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що в цілому складається з одного житлового будинку літ «А», розташованого на земельній ділянці площею 0,1500 га, кадастровий номер :03:01:0354.

Зазначений житловий будинок належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управляння в Одеській області 15.08.2013 року (а.с.60-61 том №1).

Судом досліджується висновок експерта від 19.03.2024 року № 201 оціночно-будівельної експертизи складного судовим експертом Гончар Н.В. згідно якого встановлено, наступне.

На вирішення експерта постановлені наступні питання:

- визначити фактичну вартість ремонтно-будівельних робіт, а саме невід`ємних істотних поліпшень, виконаних у період 12.02.2015 р. 22.09.2022 р., у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці, кадастровий номер :03:01:0354;

- яка вартість житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці, кадастровий номер :03:01:0354, станом на момент дослідження у технічному стані після завершення ремонтно-будівельних робіт, тобто з істотним поліпшенням, які були виконані у період 12.02.2015 р. 22.09.2022 р., та без таких?

- Визначити фактичну вартість ремонтно-будівельних робіт, а саме невід`ємних істотних поліпшень, виконаних у період 18.09.2012 р. 22.09.2022 р. у квартирі, загальною площею 65,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- яка вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , станом на момент дослідження, у технічному стані після завершення ремонтно-будівельних робіт, тобто з істотним поліпшенням, які були виконані у період 18.09.2012 р. 22.09.2022 р., та без таких?

У висновку експерта зазначено, що для визначення ринкової вартості житлового будинку господарських надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_3 з невід`ємними поліпшеннями, що існують на дату обстеження та розташовані на земельній ділянці, площею 0,1500 га. застосовується порівняльний підхід (метод аналогія продажу).

Ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами та спорудами, зо розташовані на земельній ділянці, площею 0, 1500 га за адресою: АДРЕСА_3 , в цінах на час проведення експертизи, в технічному стані на 12.02.2015 року становить: 2 444 307 гривень.

Вартість невід`ємних поліпшень, виконаних у період з 12.02.2015 року по 22.09.2022 рік у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці кадастровий номер: :03:01:0354 становить:

4 334 266 грн. 2 444 307 = 1 889 959 гривень.

Де:

4 334 266 грн вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці кадастровий номер: :03:01:0354 в цінах та технічному стані на час проведення експертизи;

2 444 307 грн вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці кадастровий номер: :03:01:0354 в цінах на час проведення експертизи та в технічному стані на 12.02.2025 року.

Примітки: про визначення оціночно-будівельної експеризи, встановлено, що невід`ємні поліпшення об`єкту дослідження, а саме: житлового будинку, господарських будівель та споруд це будівельні роботи, що виконані в період з 12.02.2015 року по 22.09.2022 року.

По третьому питанню у зв`язку з незадоволенням клопотань експерта від 28.12.2023 року та додаткового клопотання від 19.02.2023 року в наданні відомостей про технічних стан квартири АДРЕСА_4 станом на 18.09.2012 рік визначити вартість ремонтно-будівельних робіт, а саме невід`ємних істотних поліпшень, виконаних у період 18.09.2012 по 22.09.2022 року не надається можливим.

Висновок:

Вартість ремонтно-будівельних робіт, а саме невід`ємних істотних поліпшень, виконаних у період з 12.02.2015 року по 22.09.2022 року у житловому будинку господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці кадастровий номер: :03:01:0354 на час проведення експертизи становить 1 889 959 гривень

Вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці кадастровий номер: :03:01:0354 у технічному стані та цінах на момент дослідження становить 4 334 266 грн.

Вартість житлового будинку з надвірним будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці, площею 0, 1500 за адресою: АДРЕСА_3 , в цінах на час проведення експертизи та в технічному стані на 12.02.2015 рік становить 2 444 307 грн.

З незадоволенням клопотання про надання відомостей про технічний стан квартири АДРЕСА_4 станом на 18.09.2012 рік, визначити вартість ремонтно-будівельних робіт у період з 18.09.2012 року по 22.09.2022 рік не надається можливим.

Вартість квартири АДРЕСА_4 в технічному стані та цінах на момент проведення дослідження становить 1 418 862 грн. (а.с.159-185 том № 3).

Так, відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач зазначив, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, зазначений у Постанові від 22 вересня 2020 року у справі №214/6174/15-ц, де вказується на те, що «істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.»

Варто вказати, що КЦС ВС у Постанові від 19 жовтня 2022 року по справі № 334/7560/20 дійшов висновку, що: «Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю». Виходячи із результатів оціночно-будівельної експертизи житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 181,1 кв. м., житлова площа: 57,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10 його ринкова вартість станом на теперішній час становить 4 334 266 грн. Ринкова вартість даного житлового будинку в технічному стані на 12.02.2015 року становить 2 444 307 грн. Отже, з огляду на це, вартість невід`ємних поліпшень, виконаних у період з 12.02.2015 року по 22.09.2022 року у даному житловому будинку за висновком експерта становить 1 889 959 грн.

Тому вважаємо за потрібне розрахувати розмір внеску позивача на виконання ремонтних робіт та купівлю будівельних матеріалів, що в свою чергу зумовило значні поліпшення житлового будинку.

Оскільки вартість невід`ємних поліпшень становить 1 889 959 грн, тому відсоток значних поліпшень від вартості будинку станом на зараз становить 43,61%, а тому просимо визнати за позивачем право власності на 22% (22/100) частки житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 181,1 кв. м., житлова площа: 57,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

П.23 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Так, згідно присів статті 57 СК України - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Верховний Суд у постанові по справі № 546/912/16-ц від 24 січня 2020 р. зазначив, що статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями, як час набуття майна і кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Отже, у разі придбання майна в період шлюбу, але за особисті кошти таке майно не може вважатись спільним майном подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за чиї кошти воно придбане. Та якщо заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності майна подружжя, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Отже, судом встановлено, що квартиру, яку позивач просить визнати спільною сумісною власністю було придбано відповідачем у 2008 році, тобто до реєстрації шлюбу, житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 було отримано відповідачем у власність на підставі договору дарування від 2015 року.

Правові підстави для визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені у статті 57 СК України, у пунктах 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення компенсації вартості рухомого майна (меблі, побутова техніка, господарське приладдя), що було набуто на період шлюбу та залишилось в користуванні ОСОБА_4 , (а.с. 28-28) у розмірі 100 000 гривень, суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачка не заперечувала, що зазначене рухоме майно набуто в період шлюбу, залишилось в її користуванні та погодилась із визначенням вартості майна позивачем. Крім того, при дослідженні висновку експерта, який судом до уваги не приймається, оскільки в порівняльному методі оцінки вартості нерухомого майна в вартість аналогічних об`єктів входила вартість меблів та побутової техніки, яку експерт не змогла відокремити від вартості нерухомого майна (будинку).

Обґрунтовуючи дані позовні вимоги, позивач зазначив, що розрахунку розміру внеску позивача на виконання ремонтних робіт та купівлю будівельних матеріалів, що в свою чергу зумовило значні поліпшення житлового будинку.

Згідно висновку експерта зазначено, що такий складно на підставі порівняльного методу.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо істотного збільшення вартості майна суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/14-ц вказала, що істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/14-ц сформульовано правовий висновок про те, що відповідно до статі 60 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зі змісту статті 62 СК України випливає, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Які трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна. Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна.

Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин. Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що позивач не довів факту збільшення вартості майна, що відбулось за рахунок його коштів та внаслідок праці та вкладання власних коштів, оскільки дані твердження не доведені належним та допустимими доказами.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів істотного поліпшення/збільшення вартості спірного об`єкту нерухомості за рахунок особистих коштів позивача, або його безпосередньої праці.

Отже, доводи позовної заяви про те, що позивач має право на виплату компенсації його частки у спільному майні внаслідок збільшення його вартості є необґрунтованими та не доведеними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/14-ц вказала, що істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Істотність такого збільшення має бути пов`язана із спільними затратами грошових коштів чи трудовими затратами або затратами іншого з подружжя, який не є власником майна. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.

Постанови КЦС ВС від 05.12.2018 у справі № 456/828/17 (провадження № 61-252св17) від 16.12.2019 у справі № 308/4390/18 (провадження № 61-7230св19):

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні зустрічного позову, у зв`язку з його недоведеністю та відповідно задоволення позовних вимог за первісним позовом щодо визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9 , оскільки вона є матір`ю позивача, а отже є особою заінтересованою в результаті розгляду справи, крім того її пояснення суперечать змісту пунктів 5, 7 договору дарування (а.с. 60-61), в яких зазначено, що будинок в повному обсязі придатний для використання за цільовим призначенням, не потребує добудов, капітального ремонту, переобладнання тощо.

Не прийнято до уваги судом і відео, надане позивачем як доказ, оскільки клейка шпалер, та нанесення штукатурки в одній з кімнат будинку не є в розумінні ч. 1 ст. 62 СК України істотним збільшенням вартості майна.

Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

У разі відмови у задоволенні позову на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) компенсацію 1/2 вартості рухомого майна, що було набуто за період шлюбу у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

В решті вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: