04.08.2025 Єдиний унікальний номер 205/3633/24
Справа № 205/3633/24
Провадження № 2п/205/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Антоненко Тетяни Анатоліївни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року представник відповідача адвокат Антоненко Т.А. звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра із вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначила, що 24.09.2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1148-8950 від 31.01.2023 року станом на 27.02.2024 року в розмірі 49 082 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39 082 грн. та вирішено питання розподілу судових витрат. Звертає увагу суду, що відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та не був обізнаний про існування спору та про дати судових засідань, всі судові повістки були повернуті до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», оскільки направлялися за іншою адресою. Про існування вказаного заочного рішення відповідачу стало відомо від приватного виконавця, яким, в рамках примусового виконання зазначеного рішення суду, було накладено арешт на грошові кошти відповідача. Окрім того, заявлена до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 39 082 грн. не є співмірною існуючої заборгованості за кредитом у розмірі 10 000 грн., що суперечить принципам розумності та добросовісності. Позивач, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Розмір відсотків, встановлений договором, є завищеним та суперечить принципу добросовісності. Відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не міг ефективно здійснити свої права бути проінформованим про дійсні умови кредитування «ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Враховуючи викладене, представник відповідача просить скасувати зазначене заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04.06.2025 року визнано поважними причини пропуску та поновлено строк на звернення відповідача до суду, вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Неявка представника у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Представник відповідача адвокат Антоненко Т.А. письмово просила розгляд заяви провести за відсутності відповідача та його представника, заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила її задовольнити.

За таких обставин, з урахуванням ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї документи, дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.09.2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1148-8950 від 31.01.2023 року станом на 27.02.2024 року в розмірі 49 082 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39 082 грн. та вирішено питання розподілу судових витрат.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення, окрім обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів про це, повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

На підставі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Отже, відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Судом встановлено, що згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 16.04.2024 року, інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 відсутня.

Виклик до суду відповідача було здійснено шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, за останньою відомою адресою місця проживання.

Як вбачається із матеріалів справи, поштове відправлення разом із судовою повісткою про виклик відповідача до суду було повернуто на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 69).

Представник відповідача посилалася на те, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, на думку суду, відповідач ОСОБА_1 причин поважності неявки у судові засідання не надав. При цьому, докази проживання позивача за адресою, яку зазначив його представник, а саме: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Як на підставу скасування заочного рішення суду представник відповідача посилалася також на те, що заявлена до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 39 082 грн. не є співмірною існуючої заборгованості за кредитом у розмірі 10 000 грн., що суперечить принципам розумності та добросовісності. Позивач, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Окрім того, розмір відсотків, встановлений договором, є завищеним та суперечить принципу добросовісності.

Разом з тим, сторона відповідача проти укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії № 1148-8950 від 31.01.2023 року в електронному вигляді не заперечувала.

Як було зазначено у заочному рішенні суду, відповідно до умов вказаного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 10 000 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 18 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день (а.с. 27-32).

Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1148-8950 від 31.01.2023 року, видача коштів за вказаним кредитним договором здійснювалась за допомогою системи LiqPay: платіж ; дата 31.01.2023 року; № платіжної карти № НОМЕР_1 , з призначенням платежу «видача кредитних коштів за договором № 1148-8950 від 31.01.2023 року»; сума 10 000 грн. (а.с. 16).

Суд зазначає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення суду не містить жодного доказу на підтвердження того, що вказаний договір відповідачем не укладався або доказів погашення ним зазначеної заборгованості.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем застосовано до відповідача Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме можливість часткового списання заборгованості за нарахованими процентами, у зв`язку з чим розмір відсотків становить не 92 800 грн., а 39 082 грн.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача з непогодженням розміру відсотків, а отже з ними погодився.

Таким чином, із заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що обставини, на які посилається представник відповідача, не мають істотного значення для вирішення справи, не містять обставин та доказів, які не були відомі суду станом на момент розгляду справи. Фактично доводи заяви про перегляд заочного рішення суду ґрунтуються на поясненнях сторони відповідача, разом з тим, представник відповідача не посилається на нові докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обставинам та доводам спору суд дав належну правову оцінку в мотивувальній частині вищевказаного заочного рішення, тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд не вбачає підстав для надання іншої оцінки обставинам справи, ніж вже зазначеної в заочному рішенні. Обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є, по суті, не згодою сторони відповідача з ухваленим рішенням суду в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення ст. 6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя. Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів, тобто остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Водночас скасування рішення суду, яке вже частково виконано, може (поряд з іншими обставинами) свідчити про зведення принципу res judicata нанівець (п. 35 Рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України» (заява № 61333/00).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом не встановлено обставин, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення, законні підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні, а тому заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 284, 287, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Антоненко Тетяни Анатоліївни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Федотова В.М.

.