Справа № 462/5740/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

01 серпня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и л а :

Заявники звернулись до Залізничного районного суду м. Львова із заявою, в порядку ст. 317 ЦПК України, в якій просять встановити факт народження дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Зокрема, чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження. Тому при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок залишення без руху позову.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Але, як вбачається з заяви в ній не вказано відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи.

Крім цього, відповідно до ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, у порушення вказаних вимог, заявниками подано до суду копії не засвідчених належним чином документів.

Між тим, незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення (постанова Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17).

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 у справі №2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 у справі №826/15414/17, від 11.02.2020 у справі №826/2935/14.

Крім того, заявниками не зазначено в кого наявні оригінали письмових доказів, копії яких долучені до заяви.

Частиною 5, 6 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

З огляду на те, що до заяви додано лише копії документів, без зазначення, у кого з заявників перебувають їх оригінали, а справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території підлягають невідкладному розгляду, суддя дійшла висновку про необхідність надання оригіналів зазначених документів для їх дослідження під час розгляду справи по суті.

Крім цього, у заяві заявниками зазначено про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до змісту пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Проте, аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що у згаданих справах від сплати судового збору звільняються заявники не у всіх без виключення випадках, обумовлених збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, а лише у тому разі, коли такі обставини призвели до чітко визначених законодавцем наслідків, а саме: вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт, тимчасова окупація тощо), яка потягла дію-наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), що стало підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18, 20 листопада 2019 року у справі № 243/12928/18, в ухвалах від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, від 28.02.2024 року по справі № 759/17678/22.

Проте у своїй заяві заявники не висувають вимогу про встановлення фактів, пов`язаних з загибеллю, пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням особи внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України.

Як вбачається зі змісту заяви, підставою звернення заявників до суду щодо встановлення факту народження ОСОБА_3 є та обставина, що вона народилася на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює державну реєстрацію факту народження та отримання свідоцтва про народження на території України. При цьому заява про встановлення факту народження не містить жодних доводів на обґрунтування вказаної підстави звільнення від сплати судового збору.

Ураховуючи, що сам по собі факт народження особи на тимчасово окупованій території не віднесений законом до обставин, які надають пільги зі сплати судового збору при зверненні до суду з метою встановлення такого факту, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.

Таким чином, заявникам необхідно сплатити судовий збір за подання заяви у справі окремого провадження у розмірі 605,60 грн. та надати суду докази такої сплати.

Реквізити для сплати судового збору за подання заяв до Залізничного районного суду м. Львова: отримувач коштів ГУК Львiв/Залізничний р-н/22030101; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0013951; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до змісту ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявникам строк, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків такої.

На підставі викладеного, керуючисьст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, якщо заявники відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк усунуть зазначені недоліки заяви, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Постигач О.Б.