Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участі секретаря судового засідання Бегені В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 18.07.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.07.2025 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 , комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», про стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О. В. від 12.02.2024 у справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

27.07.2024 від комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» надійшов відзив, де казано на те, що як вбачається з страхового полісу № АР/7567578, доданого позивачами до позовної заяви Страхувальником (застрахованою особою) значиться - юридична особа з кодом , теперішня назва КНП "ЗЦЕМД МК" ЗОР (комунальне некомерційне підприємство Закарпатський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Закарпатської обласної ради).

ОСОБА_3 не перебував і не перебуває з КНП «УМЦПМСД» в трудових відносинах, а транспортний засіб, зазначений в страховому полісі № АР/ 7567578 ніколи не знаходився на балансі чи у користуванні Центру. В задоволенні позову в просить відмовити повністю.

04.03.2024 року від представника відповідача товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Товариство вважає, що не має правових підстав для виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну Позивачів, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, у відзиві вказано на те, що 06.12.2020 року сталась ДТП, цього ж дня на електронну пошту info@,alfagarant.com ОСОБА_4 було надіслано повідомлення про страховий випадок.

07.12.2020 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант», у відповідь на електронне повідомлення, про ДТП, ОСОБА_2 , було відправлено електронний лист із вкладеними бланками та переліком документів, необхідних до подання Страховику для отримання страхового відшкодування, передбачених п. 35.2 ст. 35 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», однак Позивачами відповіді надано не було . Лише - 28.10.2022 року Товариством було отримано адвокатський запит із додатками, серед яких копія Заяви про страхове відшкодування від ОСОБА_2 , датована - 04.12.2021 року та копія конверту датованого - 04.12.2021 року.

Перевіривши реєстри вхідної кореспонденції, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було встановлено, що вищевказаний лист та заява про страхове відшкодування (від 04.12.2021 року) на адресу Товариства не надходили, про що було повідомлено листом адвоката Керецман Н.В., який звертався до ТДВ СК «Альфа- Гарант».

Як вказано у відзиві лише 28.10.2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало, разом з адвокатським запитом, копію Заяви про страхове відшкодування (датовану 04.12.2021 р., яку Товариство не отримувало) - через 1 рік і 10 місяців, після ДТП. Отже, Позивачами було пропущено річний строк, встановлений п.п. 37.1.4 п. 57.1 ст. 37 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», для подання заяви про страхове відшкодування, до того ж - не надано в оригіналі заяву про страхове відшкодування та повідомлення про ДТП.

Представник відповідача зауважує, що право позивачів на отримання відшкодування завданої їм шкоди, шляхом виконання страховиком за договором ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань, не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує в даному випадку річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. На переконання представника відповідача позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він звертався до Товариства із заявою про страхове відшкодування протягом року, після скоєння ДТП та доказів того, що відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною.

Також представник відповідача зазначає, що враховуючи вищевикладене, а саме той факт, що Позивачі пропустили встановлені ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ» строки на звернення до Страховика із заявою про страхове відшкодування, а тому сплив такого строку призводить до втрати потерпілими права вимоги про відшкодування і завданої їм шкоди до заподіювана шкоди, та й взагалі - позбавляє потерпілих осіб можливості відшкодувати завдану шкоду будь-якою іншою особою (позиція Великої Палати Верховного Суду). Тому, вимоги заявлені до водія - ОСОБА_3 та комунального некомерційного підприємства «Ужгородського міського центру медико-санітарної допомоги» не можуть бути задоволені.

Представник відповідача заперечує щодо вимог позивачів про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Зазначає, що позивачі протягом річного строку взагалі не здійснювали волевиявлення, спрямованого на одержання страхового відшкодування від Товариства, не зверталися - ні до страховика, ні до суду з позовом про відшкодування шкоди.

При цьому вказано на те, що позивачі позбавили можливості, ТДВ СК «Альфа-Гарант», здійснити виплату страхового відшкодування, на виконання вимог ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», згідно з положеннями ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», так, як не подали вчасно заяву про виплату страхового відшкодування та необхідні документи, а отже 90-денний строк для виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування для ТДВ СК «Альфа-Гарант» - не настав, тому відповідачем не порушено прав позивачів.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчої експертизи пошкодженого транспортного засобу HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_1 , звертає увагу суду не те, що: Обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та оцінювання розміру збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу, внаслідок ДТП, покладено саме на Страховика.

Отже, позивачі не виконали, передбачені ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», обов`язки, щодо вчасного та належного повідомлення про настання ДТП та про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, не надали страховику автомобіль для огляду, в строки встановлені законом, не зберегли автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком експерт чи аварійний комісар, не запросили представників Товариства на огляд пошкодженого автомобіля, який проводили за власною ініціативою. Чим позбавили Страховика можливості дослідити обсяг пошкоджень транспортною засобу та їх відповідність обставинам ДТП.

Представник відповідача зазначає, що невідомо яким чином зберігався пошкоджений автомобіль, чи експлуатував його Позивачами, в пошкодженому стані, протягом 9 місяців до моменту проведення огляду та оцінки вартості матеріального збитку, адже звіт про оцінку вартості матеріального збитку було складено - лише 13.09.2021 року. Та, що позивачі не довели належних та допустимих доказів та наявності обставин, визначених ст. 34 - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідних для самостійного визначення Позивачами розміру завданої їм шкоди.

Представник відповідача вважає, що позивачі не надали суду належних, допустимих, достатніх доказів в підтвердження позовних вимог до Товариства.

Представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити.

20.05.2024 року надійшла заява від представника позивача про заміну неналежного відповідача по справі.

21.05.2024 року надійшла відповідь на відзив від представника ОСОБА_2 .. У відповіді на відзив вказано на те, що позивач дотримався річного строку для подання заяви про страхове відшкодування. Заперечує твердження відповідача, що міститься у відзиві, про те, що позивач не надсилав на адресу ТВД СК «Альфа-Гарант» пакет документів з відомостями про ДТП, тим самим, нібито, порушивши річний строк для подання такої заяви. 04.12.2021 р. на адресу ТВД СК «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування з вимогою здійснити виплату ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач був належним чином інформований та отримав всі необхідні документи для здійснення страхової виплати ОСОБА_1 . Вказує, що 27.11.2023 р. позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про забезпечення доказу в порядку ч. 1 ст. 116 ЦПК України з метою отримання доступу до реєстру вхідної кореспонденції ТВД СК «Альфа-Гарант» з 01.12.2021 р. по 28.02.2022 р. включно. При дослідженні доказів було встановлено що 04.01.2022 р. Відповідач отримав кур`єром лист під номером вхідної реєстрації документу - 12/151 з м. Ужгород від ОСОБА_2 під назвою Пакет документів ДТП АР 7567578, визначено виконавця - Седега В. П. (витяг з копії додається).

Представник ОСОБА_2 зазначає, що виконавче провадження щодо отримання доступу до реєстру вхідної кореспонденції ТДВ СК «Альфа-Гарант» відкрито в січні 2024, а позовна заява подана в грудні 2023 р. Відповідно, відзив на позовну заяву Відповідач подав 28 лютого 2024 р. Відомості, одержані після ознайомлення з копіями реєстру Відповідач намагався приховати, адже надав до них доступ тільки після накладення штрафу (Відповідно до постанови від 30.04.2024 р. Державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухно Сергія Олександровича).

У відповіді на відзив вказано, що пакет документів про ДТП надісланий 04.12.2021 р. на адресу ТВД Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26), а повідомлення про ДТП надіслано 06.12.2020 р. Це повністю відповідає строку зазначеному в пп. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - «Про ОСЦПВВНТЗ»)- один рік. Те, що пакет документів був доставлений до ТДВ СК «Альфа-Гарант» кур`єром 04.01.2022, тобто через місяць після відправлення Позивачем не відноситься до компетенції Позивача, адже свій обов`язок - відправити документи він виконав у встановлений Законом строк.

Окрім того представник ОСОБА_2 зазначає, що 14.11.2022 р. адвокату Керецман Н. В., що діяла в інтересах ОСОБА_2 надійшов лист від ТДВ СК «Альфа-Гарант» в якому, зокрема, зазначено оскільки, Товариство станом на сьогодні не отримало документи зазначені в статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», немає змоги прийняти вмотивоване рішення щодо виплати страхового відшкодування. Також, відповідно до вимог статті 37 «Відмова у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме пункту 1.4 передбачено, що «Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

На виконання п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» 06.12.2020 р. на електрону адресу ТВД Страхової компанії «Альфа-Гарант» ОСОБА_2 направлено лист з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення)

Таким чином, надіславши 06.12.2020 р. на електронну пошту повідомлення про страховий випадок не порушено встановлений Законом порядок надсилання такого повідомлення, а заперечення відповідача є необґрунтованими.

Представник ОСОБА_2 зазначає, що твердження про те, що позивачі нібито позбавили можливості, ТДВ СК «Альфа-Гарант», здійснити виплату страхового відшкодування є хибним, а отже це Відповідач позбавили права Позивачів на відшкодування у зазначений в п. 36.2 строк - 90 днів. Адже відповіді з прийнятим рішенням відповідно до п. 36.2 Закону України на адресу Позивача у зазначений строк не надходило.

Також у відповіді на відзив вказано на те, що після належного інформування відповідача (страхувальника) про настання страхового випадку, він не здійснив жодних дій для з`ясування обставин ДТП та обсягу завданої матеріальної шкоди.

Задля отримання об`єктивної, фахової оцінки суми завданої матеріальної шкоди майну ОСОБА_2 користуючись правом наданим у п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 579/20 від 05.07.2021 року) та отримав звіт про оцінку вартості матеріального збитку, яка становить - 10 088,15 грн. (десять тисяч вісімдесят вісім грн. 15 коп.).

На ствердження відповідача про те, що їм не відомо яким чином зберігався автомобіль та чи експлуатували його Позивачі, у відповіді на відзив зазначено, що для розуміння зазначених речей у Відповідача цілком була можливість вчинити дозволені Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ» дії, які він порушуючи норми Закону не здійснив у вищевказаний строк.

Таким чином, на переконання позивача, відповідач хибно застосовуючи та порушуючи норми статті 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» сам позбавив себе можливості дослідити обсяг пошкоджень транспортного засобу та їх відповідність обставинам ДТП. А Відповідач, натомість, скористався правом наданим законом.

Позивач просить: аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву, залишити поза увагою та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до розпорядження апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №335 від 04.12.2024 щодо призначення повторного розподілу справи, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у зв`язку із тим, що суддя Лемак Олеся Володимирівна відрахована зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 р. № 37/02-06.

Згідно з протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2024 визначено головуючого суддю Фазикош О.В.

Ухвалою суду від 05 березня 2025 року, у судовому засіданні позовну заяву - залишено без руху, із зазначенням недоліків які слід усунути.

13.03.2025, позивачем ОСОБА_1 подано заяву на виконання ухвали від 05.03.2025. Позивач надав на адресу суду позовну заяву, якою частково усунув недоліки, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, де позивачем вказано ОСОБА_1 , відповідачем - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третьою особою без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 та третьою особою без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 .

14.03.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків, які слід усунути.

На виконання ухвали суду 01.04.2025 від позивача по справі надійшла заява, якою долучено підтвердження сплати судового збору та подано до суду копії уточненої позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

01.04.2025, позивачем ОСОБА_1 подано заяву на виконання ухвали від 14.03.2025. Позивачем при цьому подана уточнена позовна заява про стягнення страхового відшкодування, де позивачем вказано ОСОБА_1 , відповідачем - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третьою особою без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 та третьою особою без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 та квитанцію на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в новій редакції. Постановлено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Подані учасниками провадження заяви з додаткам на адресу суду та ухвали суду було надіслано поштовим зв`язком та через ЕК, зокрема отримано ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 в електронному суді.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивовано тим, що 06 грудня 2020 р за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , керуючи ТЗ ПЕЖО БОКСЕР (СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ) днз. НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом, допустив зіткнення з ТЗ Хендай Сонатам днз. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився.

На ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №292988 від 06.12.2020 р. ОСОБА_3 в момент ДТП перебував на службовому автомобілі КНП «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», що вбачається із поліса страхування. У зв`язку з цим належним відповідачем є також Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги».

Однак, на водія ТЗ Хендай Сонатам днз. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 також було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДГТР1 8 №748670 від 06.12.2020р.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області головуючої судді Сарай А.І., в справі № 308/13379/20 від 05.02.2021 яке набрало законної сили 21.05.2021 р. про те, що: Скасувати постанову інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Чиженко М.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 748670 від 06.12.2020 року, згідно з якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в справі № 308/13230/20 від 29.01.2021 яке набрало законної сили 08.02.2021, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (копія рішення додається).

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 як власнику майна було завдано матеріальної шкоди на суму 10 088, 15 грн. (десять тисяч вісімдесят вісім грн., 15 коп.) що підтверджується звітом №108/21 про оцінку автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 від 13.09.2021 р. (далі за текстом звіт про оцінку) (копія додається). Цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована за полісом ОСЦПВ серії АР № 7567578, ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі за текстом Відповідач) від 09.10.2020 рік.

На виконання п. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 06.12.2020 р. на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 ТОВ Страхової компанії «Альфа-Гарант» направлено лист з повідомлення про дорожньотранспортну пригоду.

04.12.2021 р. на адресу ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування з вимогою здійснити виплату ОСОБА_1 (копія додається).

Таким чином, відповідач був належним чином інформований та отримав всі необхідні документи для здійснення страхової виплати ОСОБА_1 .

Станом на 04.12.2023 р. страхову виплату ОСОБА_1 не отримав.

Позивач зауважує, що ДТП, відшкодування шкоди за яке є предметом даного спору, трапилося 06 грудня 2020 р за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином вважає, що не порушено строку звернення до Суду.

У позовній заяві вказано на те, що відповідно до звіту №108/21 станом на 13.09.2021 р. сума вартості збитків складала: 10 088,15 грн. (десять тисяч вісімдесят вісім грн., 15 коп.). Відповідач зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 суму страхового відшкодування - 10 088,15 грн.

При цьому позивач зазначає, що вимога ґрунтується на зобов`язані відповідача здійснити розрахунок страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду та суми санкцій, які виникли з моменту порушення відповідачем строку здійснення страхового відшкодування, а саме з 07.01.2021р. до 23.02.2022р.

Позивач, зазначає, що відповідач, впродовж, більш ніж одного року до дати введення на території України правового режиму воєнного стану, безпідставно не виконував свій обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Оскільки лист-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було надіслано 06.12.2020 р. та протягом наступних 30 днів відповідач не здійснив розрахунок страхового відшкодування моментом порушенням норми зазначеній в ч. 35.1. ст. 35. № 1961 слід вважати наступний день після закінчення 30 днів з дня подання повідомлення, а саме 07.01.2021 р.

Таким чином, на думку позивача, відповідач зобов`язаний сплатити пеню за період з 07.01.2021 р. по 23.02.2022 р. включно, що становить 413 календарних днів.

Позовна заява містить: розрахунок пені; розрахунок інфляційних втрат; розрахунок 3% річних.

Позивач зазначає, що після належного інформування відповідача (страхувальника) про настання страхового випадку не здійснив жодних дій для з`ясування обставин ДТП, обсягу завданої матеріальної шкоди.

Задля отримання об`єктивної, фахової оцінки суми завданої матеріальної шкоди майну ОСОБА_2 звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 579/20 від 05.07.2021 року) та отримав звіт про оцінку вартості матеріального збитку, яка становить - 10 088,15 грн. (десять тисяч вісімдесят вісім грн. 15 коп.).

Таким чином позивач зазначає, що загальна сума вимог дорівнює 15 352,52 грн. та складається з: Заборгованість за зобов`язаннями: 10 088,15 грн.; Пеня = 1 787,40 грн.; Інфляційні втрати = 1 334,53 грн.; Сума 3% річних = 342,44 грн.; Вартість автотоварознавчої експертизи = 1 800,00 грн.

Позивач просить суд: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_4 , виданий MB УМВСУ в Закарпатській області 24.02.1999р.) 15 352,52 грн. матеріальні збитки, що складають з 10 088,15 грн. заборгованості за страховою виплатою; 1 787,40 грн. пеня; 342,44 грн. трьох процентів річних; 1 334,53 грн. інфляційні втрати; 1 800,00 грн. автотоварознавча експертиза.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Представник відповідача по справі у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв на адресу суду не подавав.

Третя особа без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не подавав заяв та клопотань, про причини неявки не повідомляв.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 06 грудня 2020 р за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 140, ОСОБА_3 , керуючи ТЗ ПЕЖО БОКСЕР (СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ) днз. НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом, допустив зіткнення з ТЗ Хендай Соната днз. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився.

Матеріали справи містять копію постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 січня 2021 року. Згідно вказаної постанови, 06 грудня 2020 року близько 12 год. 30 хв.. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Peugeot Boxer», номерний знак НОМЕР_2 , в м. Ужгород, вул. Собранецька, 140, здійснюючи рух заднім ходом не переконалася що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень).

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2021 №308/13379/20, позовною заявою ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення: встановлено, що 06.12.2020 року о 12 год. 30 хв., за адресою: м. Ужгород, вуп. Собранецька, 140, напроти відділення «Ощадбанку» ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Пежо Боксер» (спеціалізований), номерний знак НОМЕР_5 , здійснюючи рух заднім ходом, допустив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай Соната», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився. На ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292988 від 06.12.2020 року. Однак, на водія транспортного засобу «Хюндай Соната», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , також було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 748670 від 06.12.2020 року, яку позивач вважав протиправною.

За результатами розгляду вказаної справи, позов задоволено, скасовано постанову інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Чиженко М.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 748670 від 06.12.2020 року, згідно з якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Як вбачається з копії страхового полісу № АР/7567578, т.з. «Peugeot Boxer», номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в період з 12.10.2020 по 11.10.2021 рік.

Матеріали справи місять копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 06.12.2020, що було направлено ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» від ОСОБА_6 .

На вказане повідомлення страховиком направлено заявнику листа-відповідь від 07.12.2020, із вкладеними бланками (в тому числі - заяви про виплату страхового відшкодування) та переліком документів, необхідних до подання Страховику для отримання страхового відшкодування. передбачених п. 35.2 ст. 35 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ».

Згідно заяви, копія якої містяться в матеріалах справи, від 04.12.2021 року, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , направив на адресу страховика заяву на виплату страхового відшкодування разом із додатками: завірену копію паспорту та ІПН; завірену копію постанови у справі про адміністративне правопорушення №308/13230/20; завірену копію технічного паспорту ТЗ Хюндай Соната днз. НОМЕР_3 ; та документи на підтвердження повноважень адвоката та ордер.

Згідно долученої до матеріалів справи листа відповіді від 14.11.2022 р. за №12/2982 адвокату Керецман Н. В., що діяла в інтересах ОСОБА_2 надійшов лист від ТДВ СК «Альфа-Гарант» в якому, зокрема, зазначено що оскільки, Товариство станом на сьогодні не отримало документи зазначені в статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», немає змоги прийняти вмотивоване рішення щодо виплати страхового відшкодування. При цьому, вказується в листі відповіді про отримання 28.10.2022 року Товариством адвокатського запиту із додатками серед яких копія Заяви від ОСОБА_2 від 04.12.2021 року та копія конверту датованого 04.12.2021 року.

Судом витребувано із канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали справи за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про забезпечення доказу до подання позовної заяви до ТзОВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування (справа №308/20904/23), та досліджено у судовому засіданні.

Судом встановлено, що за результатами розгляду вказаної заяви ухвалою Ужгородського районного суду Закарпатської області від 04.12.2023, задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів та витребувано з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) належним чином завірену копію журналу вхідної кореспонденції ТДВ СК «Альфа-Гарант», чи інший документи який підтверджує отримання вхідної кореспонденції, з 01 грудня 2021 року по 28 лютого 2022 року включно.

На виконання вказаної ухвали суду, постановою Державного виконавця Печерського відділу ДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ ( м. Київ) від 12.01.2024 відкрито виконавче провадження №73778908.

Матеріали справи містять заяву представника ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», яка надійшла на адресу суду 14.05.2024 року на виконання ухвали суду від 04.12.2023 року, до якої долучено належним чином завірену копію журналу вхідної кореспонденції ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» за період з 01.12.2021 по 28.02.2022 року.

Згідно відомостей з електронного журналу вхідної кореспонденції ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на дату 04.01.2022 під №172 зареєстровано лист отриманий кур`єрською доставкою від ОСОБА_2 а саме: пакет документів ДТП АР 7567578.

Вказане спростовує твердження відповідача про те, що лише - 28.10.2022 року Товариством було отримано адвокатський запит із додатками, серед яких була копія Заяви про страхове відшкодування від ОСОБА_2 , датована - 04.12.2021 року та копія конверту датованого - 04.12.2021 року.

Поряд з цим, доводи позивача про направлення ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в передбачені законом строки Заяви про страхове відшкодування з додатками та отримання такої відповідачем 04.01.2022 спростовані в судовому засіданні представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не були.

Відповідно до Звіту №108/21 від 13.09.2021 про оцінку автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 проведеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 579/20, виданий Фондом державного майна України 03 липня 2020 р., термін дії 3 роки), на підставі договору з фізичною особою ОСОБА_1 від 05 липня 2021 року.

Варто зазначити, що метою оцінки у висновку вказано: визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження від ДТП та датою оцінки: 06 грудня 2020 року (на дату ДТП).

Згідно висновку про вартість: Ринкова вартість автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 , визначена за комбінованим витратно-порівняльним підходом, станом на дату оцінки складає: 180 030,00 грн. (Сто вісімдесят тисяч тридцять грн. 00 коп.).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 , визначена за комбінованим витратно-порівняльним підходом, станом на дату оцінки складає 17 493,38 грн. (Сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто три грн. 38 коп.).

Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 , складає 0,7 (Нуль цілих сім десятих).

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля HYUNDAI SONATA номерний знак НОМЕР_3 , визначена за комбінованим витратно-порівняльним підходом, станом на дату оцінки складає 10 088,15 грн. (Десять тисяч вісімдесят вісім грн. 15 коп.).

Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути зокрема майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати.

На час події ДТП відносини між учасниками провадження були врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV в редакції від 03.07.2020 року.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу в Європейський союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час події регламентувався, зокрема, Законом № 1961-IV.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України: Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Позивач скористався своїм процесуальним правом та надав до суду висновок звіт про оцінку автомобіля.

Варто зазначити, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказував на те, що п. 33.1.4 ст. 33. ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», передбачено обов`язок Позивача невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

При цьому відповідач вважав, що Позивач не виконав, передбачені ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», обов`язки, щодо вчасного та належного повідомлення про настання ДТП та про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, не надав Страховику автомобіль для огляду, в строки встановлені законом, не зберіг автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком експерт чи аварійний комісар, не запросив представників Товариства на огляд пошкодженого автомобіля, який проводив за власною ініціативою.

Разом із тим висновок про вартість матеріальних збитків завданих позивачу внаслідок ДТП (згідно поданого ним звіту №108/21 від 13.09.2021) відповідачем не спростовано, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи Відповідач не заявляв, жодними належними доказами ТДВ СК «Альфа-Гарант» не спростував позовні вимоги Позивача в цій частині, власного розрахунку страхового відшкодування не навів.

Стаття 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17).

Непогодження відповідача зі Звітом №108/21 про оцінку автомобіля HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_1 , що складений 13.09.2021, зводиться до того, що страховик не був повідомленим про настання ДТП та про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, а позивачем не надано Страховику автомобіль для огляду, в строки встановлені законом, не зберіг автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком експерт чи аварійний комісар, не запросив представників Товариства на огляд пошкодженого автомобіля, який проводили за власною ініціативою.

Разом із тим, згідно матеріалів справи, вбачається що Страховика було повідомлено про настання страхового випадку в той самий день коли мала місце ДТП 06.12.2020, Страховик отримав 04.01.2022 року Заяву від 04.12.2021 про страхове відшкодування від ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , та вказані обставини спростовані в судовому засіданні не були, проте ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не здійснило жодних дій для з`ясування обставин ДТП та обсягу завданої матеріальної шкоди.

Натомість позивач, користуючись правом наданим у п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 579/20 від 05.07.2021 року) та отримав звіт №108/21 складеного 13.09.2021 про оцінку вартості матеріального збитку, яка становить - 10 088,15 грн. (десять тисяч вісімдесят вісім грн. 15 коп.).

Згідно змісту звіту оцінювача було попереджено про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384,385 КК України, метою оцінки є визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження від ДТП, датою оцінки зазначено 06 грудня 2020 року.

Підстав для неврахування звіту №108/21 складеного 13.09.2021 суд не вбачає, оскільки такий жодним чином не спростований стороною відповідача, клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи не заявлялось, також сторони не звертались до суду з заявою про виклик експерта для надання пояснень (відповідно до ст.ст.102ч. 5,113 ЦПК України).

Відтак, саме дані у звіті №108/21 від 13.09.2021, суд вважає достовірними та обґрунтованими, як такі, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку.

На підтвердження оплати вартості звіту позивачем додано копію розрахункової квитанції №001213, згідно якої оплачено ОСОБА_5 вартість експертного дослідження у розмірі 1800,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (стаття 990 ЦК України).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем заяву про отримання страхового відшкодування надіслано страховику впродовж року з моменту коли мала місце ДПТ а саме 04.12.2021, оскільки сама подія мала місце 06.12.2020. При цьому матеріалами справи підтверджено факт отримання такої заяви разом із доданими до неї документами 04.01.2022.

Відповідно до п.37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

У зв`язку із викладеним вище, та встановленням дійсної дати направлення та отримання страховиком поштовим зв`язком заяви представника позивача про виплату страхового відшкодування, у відповідача не було підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. п.37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про ОСЦВПВВНТЗ».

Таким чином з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_4 , виданий MB УМВСУ в Закарпатській області 24.02.1999р.) 11888 грн. 15 коп. матеріальні збитки, що складають з 10 088,15 грн. заборгованості за страховою виплатою та вартість автотоварознавчої експертизи = 1 800,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача на його користь: 1 787,40 грн. пені; 342,44 грн. трьох процентів річних; 1 334,53 грн. інфляційних втрат за період з 07.01.2021 р. по 23.02.2022 р., суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Страховик зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина 1 статті 992 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина перша статті 624 ЦК України).

Відповідно до пункт 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування», (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.03.2024 9 (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільноправової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3- 295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 11.12.2019 у справі №761/6406/16- ц зазначив, що у пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до частина 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, позивач як кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань, процентів річних та річних до повного виконання Відповідачем грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що у день ДТП - 06.12.2020 на електронну пошту ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про страховий випадок.

07.12.2020 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант», у відповідь на електронне повідомлення, про ДТП, ОСОБА_2 , було відправлено електронний лист із вкладеними бланками та переліком документів, необхідних до подання Страховику для отримання страхового відшкодування передбачених п. 35.2 ст. 35 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ».

04.12.2021 року пакет документів із заявою про страхове відшкодування направлено до СК «Альфа-Гарант» та отримано відповідачем 04.01.2022.

Суд вважає, помилковим твердження позивача про те, що обов`язок відповідача про виплату страхового випадку виник саме з 07.01.2021 р.

Відповідно до ст. ст. 35.1 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 35.1. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

35.2. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування….

Відповідно до ст. 36.1, 36.2 Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою….

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

Таким чином, дата з якої слід було б обчислювати пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати принаймні є 5 квітня 2022 року, тобто після закінчення 90 днів із дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Разом із тим, позивач просив стягнути із відповідача на його користь пеню, інфляційні втрати, 3% річних за період з 07.01.2021 р. по 23.02.2022 р. включно, що становить 413 календарних днів. Таким чином суд приходить до висновку що вказана вимога про стягнення із відповідача на користь позивача: 1 787,40 грн. пені; 342,44 грн. трьох процентів річних; 1 334,53 грн. інфляційні втрати не підлягає до задоволення.

Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягнення суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.2,10-13,76-83,141,259,263-265,268,273,274,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_4 , виданий MB УМВСУ в Закарпатській області 24.02.1999р.) 10 088,15 грн. заборгованості за страховою виплатою та 1 800,00 грн. витрат пов`язаних із виконанням автотоварознавчої експертизи.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 831,34 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 Код РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26 Код Кабінет ЄСІТС - наявний тел.: 38 E-mail:

Третя особа без самостійний вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 Код РНОКПП: НОМЕР_7 Кабінет ЄСІТС - наявний тел.: НОМЕР_8 E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Третя особа без самостійний вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош