Справа № 350/678/25
Номер провадження 2/350/418/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2025 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засіданн Юречко Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину -
Крім того дочка у вересні 2024 року пішла до школи у перший клас і навчання для дочки почалося із складнощами у читанні, дитина почала відставати з цього предмету, тому для належного підтримання її навчання вона змушена була дати дитину на додаткові уроки на навчання правильного читання, які знайшла онлайн. Так з 12 лютого 2025 року дитина отримує додаткові уроки читання через систему онлайн навчання з узгодженим розкладом по 50 хв. одне заняття. Вже після 15 занять дитина почала краще читати по складах і пішов прогрес, дитина пройшла вже 28 уроків і на цьому вона закінчили додаткові навчання, так як дійшли цілі читання по складах і розуміння прочитаних текстів. Нею проведено оплату за ці уроки в розмірі по 2 тис.950 грн. по 3-х договорах, оплачено 8850 грн. тому вважає, що половину загальної суми слід стягнути відповідача.
У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила вирішити справу в її відсутності.
Ухвалою суду від 09.05.2025 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
Він не є матеріально забезпеченим, доходів не отримує, є ветераном війни. За час безпосередньої участі в бойових діях спрямованих на захист суверенітету та територіальної цілісності України у нього сильно погіршився стан здоров`я. Він спільно із однодумцями створив Благодійний фонд задля підтримки Сил Оборони України та став його керівником. Однак, жодної винагороди за це не отримує, а здійснює керівництво організацією безоплатно та без укладення трудового договору. Оскільки позов є безпідставним, просив відмовити у стягненні витрат за надання адвокатом послуг.
03.06.2025 позивачкою подано відповідь на відзив. Просила долучити докази на понесення нею витрт.
26.06.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив. Просив не брати до уваги надані позивачкою додаткові докази, вважає такі сфальсифікованими, оскільки позивачка мала надати докази суду разом з позовною заявою.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю (а.с.5-8).
Крім того, позивачкою витрачено кошти на уроки навчання правильного читання, які на загальну суму 8850 грн. (а.с. 22-26).
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд критично оцінюється посилання відповідача на те, що належних доказів понесення додаткових витрат на дитину позивачкою не додано. Таким чином з урахуванням наданих відомостей щодо доходу відповідача, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 має змогу оплатити половину понесених додаткових витрат на утримання своєї дочки.
За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов.
Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.
Понесення позивачкою судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України підтверджується:угодою про надання правової допомоги та квитанцію від 08 травня 2025 року про оплату послуг адвоката на суму 2000 грн.
Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.
На рішення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.07.2025.

Суддя: