Провадження № 2-з/638/134/25
УХВАЛА

Іменем України

05 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Агапов Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , ПАТ «Правекс-Банк», ПАТ «ОТП-Банк», приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , ПАТ «Правекс-Банк», ПАТ «ОТП-Банк», приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

31.07.2025 до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії з відчуження об`єкта нерухомого майна або інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтована тим, що Предметом спору у даній справі є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 . Існує реальний та обґрунтований ризик того, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити спірну квартиру (продати, подарувати, передати в іпотеку тощо) третім особам до вирішення справи по суті.

Таке відчуження, особливо добросовісному набувачу, суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Процес повернення майна від нового власника потребуватиме нових, тривалих та складних судових спорів, що порушить принцип ефективного судового захисту та призведе до незворотних наслідків для позивача.

Запобігання таким діям є необхідним для забезпечення реального відновлення прав позивача. Запропонований захід забезпечення позову - накладення заборони на відчуження спірної квартири - є співмірним із заявленими вимогами, оскільки він стосується виключно об`єкта спору і не обмежує інші майнові права відповідача. Цей захід є адекватним, оскільки він прямо спрямований на усунення ризику подальшого відчуження майна.

Крім необхідності здійснення умов для примусового виконання рішення, підставою для звернення з цією заявою про забезпечення позову також є відомості про вжиття відповідачем заходів, з розпорядження та відчуження квартири шляхом отримання кредиту у фінансовій установі під заставу цієї квартири в забезпечення повернення кредиту, що може вкрай ускладнити або унеможливити виконання рішення про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів.

Дослідивши надану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову обґрунтовано, зокрема тим, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього судового рішення та порушить право на ефективний захист.

Суд наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсними прилюдних торгів та протоколу про проведення прилюдних торгів.

Тобто, позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру. Будь-яких вимог майнового характеру, нею не заявлено.

Суд зазначає, що у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, оскільки не матиме зобов`язального характеру, а тому запропонований позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії з відчуження об`єкта нерухомого майна або інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , є неспівмірним із заявленими позовними вимогами та неналежним засобом задля усунення ризику невиконання рішення суду в цій справі.

Подібні за змістом правові висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 01 квітня 2020року у справі №263/4484/18 (провадження № 61-40585св18), від 21липня 2021року у справі №295/10464/20(провадження№ 61-7417св21), від 04 травня 2022року у справі №570/2296/21 (провадження № 61-89св22), від 29 червня 2022року у справі №161/16230/21(провадження№ 61-246св22),від 05 квітня 2023 року у справі № 638/2019/21 (провадження № 61-14707св21).

Співмірність під час вжиття заходів забезпечення позову передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення, про вжиття яких просила позивачка, не стосуються майбутнього рішення суду про задоволення позовних вимог та не впливають на можливість його виконання.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду в разі ухвалення такого на користь позивача.

При цьому, позивачем не надано будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення її порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Окрім того суд зазначає, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено про існування реального та обґрунтованого ризику того, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити спірну квартиру (продати, подарувати, передати в іпотеку тощо) третім особам до вирішення справи по суті.

Також зазначено про існування відомостей про вжиття відповідачем заходів, з розпорядження та відчуження квартири шляхом отримання кредиту у фінансовій установі під заставу цієї квартири в забезпечення повернення кредиту.

Разом з тим, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданої до заяви, власником спірної квартири станом на дату подання позову є ОСОБА_4 , тобто третя особа у справі.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153. 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Агапов