Справа №443/639/25
Провадження №2/443/504/25
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Шальвіра І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права особи на її частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду позовну заяву до ОСОБА_3 (відповідач), в якій просять:

припинити право ОСОБА_3 на належну їй 1/3 частку у спільному майні домоволодінні у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), загальною площею 83,7 кв. м., з котрої житлова 52,3 кв. м., допоміжна 31,5 кв. м„ з. прибудовою «а2», сходами «аЗ», господарських будівель сараю (позначений у технічній документації літерою Б-1), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою В-1), убиральні (позначена у технічній документації літерою Г-1) та споруд - воріт № 1, огорожі № 2, колодязя № 3, розташованому по АДРЕСА_1 , із сплатою їй грошової компенсації ринкової вартості такої частки, у розмірі 121 913 (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот тринадцять) грн, котрі попередньо внесені на депозитний рахунок суду для зарахування коштів, внесених у вигляді застави;

визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку у домоволодінні у складі житлового будинку садибного типу, (позначений у технічній документації літерою А-Г), загальною площею 83,7 кв. м., з котрої житлова 52,3 кв. м., допоміжна 31,5 кв. м., з прибудовою «а2», сходами «аЗ», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б-1), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою В-1), убиральні (позначена у технічній документації літерою Г-1) та споруд воріт № 1, огорожі № 2, колодязя № 3, розташованому по АДРЕСА_1 , внаслідок припинення права власності на вказану частку у спільному майні ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що обом позивачкам, а також відповідачці, на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині кожній, належить домоволодіння 1975 року побудови у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), загальною площею 83,7 кв. м., з котрої житлова 52,3 кв. м., допоміжна 31,5 кв. м., з прибудовою «а2», сходами «а3», з господарськими будівлями сараєм (позначений у технічній документації літерою Б-1), літньою кухнею (позначена у технічній документації літерою В-1), убиральнею (позначена у технічній документації літерою Г-1) та спорудами воротами № 1, огорожею № 2, колодязем № 3, розташоване по АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння вони у рівних частинах успадкували за заповітом після смерті їхньої тітки ОСОБА_4 . Відповідачка ще до спадкування своєї частки у вказаному майні й після того, як і станом на даний час, постійно перебуває за кордоном, Україну відвідує вкрай рідко. Тому, опісля набуття ними у спільну часткову власність вказаного домоволодіння, таким цікавляться та займаються лише вони, обоє позивачок, натомість відповідачка жодної участі в утриманні та збереженні такого майна не приймає, ним не цікавиться. На їхні неодноразові звернення щодо такої їх позиції, відповідачка повідомила, що наміру цього робити не має, однак не заперечує проти того, щоб виділити її частку у вказаному домоволодінні, а, у випадку неможливості такої дії, припинити її право власності на цю частку у законний спосіб, при умові сплати її вартості за ринковою ціною. За останніх кілька років вказане домоволодіння занепало, що змушує їх прикладати додаткових зусиль для його збереження та належного утримання, натомість відповідачка надалі перебуває за кордоном, наміру повертатися не має, й такий стан речей, як і відсутність відповідачки в Україні, змушує їх, обох позивачок, звертатися за захистом своїх порушених прав до суду. Існують підстави, передбачені ст. 365 ЦК України для припинення права власності відповідачки на належну їй 1/3 частку у спільному майні, оскільки ця частка не може бути виділена у натурі, а припинення права власності відповідачки на цю частку у вказаному домоволодінні не завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласниці, оскільки вона не здійснює усі права та обов`язки, пов`язані з зазначеною часткою у майні на підставі закону, у тому числі не здійснює заходів щодо збереження та існування такого майна у цілому, постійно проживає закордоном, а, відтак, спір може бути вирішений лише шляхом припинення права власності відповідачки на її частку у спільному майні. Тому вони, обоє позивачок, згідні виплатити відповідачці ринкову вартість 1/3 частки вказаного домоволодіння, взамін припинення такої її частки у названому спільному майні, проти чого відповідачка на цьому етапі не заперечує. З цією метою ними внесені попередньо на депозитний рахунок суду для зарахування коштів, внесених у вигляді застави, кошти в сумі 121 913 грн. 00 коп.

Позивачі у підготовче засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі.

Відповідач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову. Окрім цього, у заяві зазначено, що відповідачка ОСОБА_3 повністю визнає позовні вимоги позивачок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про припинення права особи на її частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні. Це визнання позову ґрунтується на добровільній згоді відповідачки, яка тривалий час проживає за кордоном та не має об`єктивної можливості особисто розпоряджатися своєю часткою в Україні, а також на її прагненні отримати справедливу грошову компенсацію, окремо звертаю увагу, що оцінка нерухомого майна за компенсацію частки якої йде мова здійснювалась на ім`я моєї довірительки відповідачки у цій справі ОСОБА_3 , відтак остання цілком і повністю погоджується з визначеною сумою вартості як усього майна, так й зокрема, визначеної їй частки. Наслідки цієї процесуальної дії про визнання позову відповідачці ОСОБА_3 зрозумілі в повній мірі. Відповідачка тривалий час проживає за кордоном і повертатись в Україну наміру не має, водночас, не має відкритого банківського рахунку на території України та не має можливості оперативно його відкрити. Поряд з цим, цей об`єкт нерухомого майна батьківська хата позивачок і відповідачки пустує, там ніхто не проживає і не доглядає цей об`єкт нерухомості, він втрачає свої властивості як річ у розумінні цивільного обороту. З огляду на це, відповідачка просить суд вирішити питання щодо перерахування належної їй грошової компенсації на банківські реквізити її адвоката, який діє на підставі договору про надання правничої допомоги. У даному конкретному випадку, оскільки відповідачка визнає позов і надає згоду на отримання компенсації, а єдина перешкода полягає у відсутності банківського рахунку в Україні, суд, керуючись принципами розумності та ефективності судового захисту, може відступити від обов`язковості внесення коштів саме на депозитний рахунок суду, якщо це буде узгоджено сторонами та забезпечить реальне отримання коштів відповідачкою. Перерахування коштів на рахунок адвоката відповідачки, за умови надання належних доказів повноважень адвоката, є прийнятним способом виконання судового рішення та забезпечення прав відповідачки. Враховуючи особливі обставини справи, а саме відсутність у відповідачки банківського рахунку в Україні та необхідність ефективного й оперативного отримання нею належної компенсації, відповідачка через свого представника просить суд ухвалити рішення про виплату грошової компенсації шляхом її перерахування на банківські реквізити адвоката Мундяка М.М. Зазначений спосіб виплати забезпечить виконання судового рішення, захистить інтереси відповідачки та уникне зайвих бюрократичних перешкод, що відповідає принципам розумності та ефективності, як основним засадам цивільного судочинства.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Позивачами подано заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.73).

Представником відповідача подано клопотання про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті (а.с.85), заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, визнання відповідачем позову та розуміння наслідків такого визнання (а.с.91-94).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.67-68).

Ухвалою підготовчого засідання від 28.05.2025 відкладено підготовче засідання (а.с.81).

Ухвалою підготовчого засідання від 24.07.2025 постановлено проводити розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.95).

З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, врахувавши позицію сторони відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 26.10.2022, зареєстрованих у реєстрі за №№ 1029, 1030, 1031, спадкоємцями зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4 є її племінниці ОСОБА_1 до 1/3 частки у спадщині, ОСОБА_2 до 1/3 частки у спадщині та ОСОБА_3 до 1/3 частки у спадщині. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.12, 14, 16).

Право спільної часткової власності по 1/3 частці на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстровано 26.10.2022 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.13, 15, 17).

Згідно з технічним паспортом від 14.02.2025 по АДРЕСА_1 знаходяться: житловий будинок «А-1» з прибудовою «а2» та сходами «а3» загальною площею 83,7 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м., сарай «Б1», літня кухня «В1», убиральня «Г1», ворота №1, огорожа №2, колодязь №3 (а.с.18-30).

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна від 14.02.2025 №25 за технічними показниками частки житлового будинку садибного типу, розташованого у АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами не можуть бути виділені в натурі через те, що хоча будинок і має по одній житловій кімнаті для кожного співвласника, діюче планування не дозволяє виділити окремі кімнати для самостійного відокремленого проживання (а.с.30).

Звітом про оцінку вартості житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який затверджений 27.02.2025, встановлено, що вартість зазначеного житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами становить 365 739 грн (а.с.31-63).

Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 28.04.2025 підтверджується внесення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рахунок НОМЕР_1 грошової суми 121 913,00 грн застави за ОСОБА_3 у справі №443/639/25 (а.с.74).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вимогою позивачів припинити право відповідача на частку у спільному майні.

Норми права, які застосував суд.

Згідно з приписами частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог частин 1-3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України).

Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Також, судом враховано положення статей 316, 317, 319, 321 ЦК України, якими передбачено поняття права власності, зміст права власності, здійснення права власності та непорушність права власності.

За змістом положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з положеннями частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) виснувала, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.

У вказаній справі, в якій заявлено вимоги про припинення права на частку у спільній власності та визнання права власності, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що лише відмова у задоволенні вимоги позивача про припинення права власності на частку у праві спільної власності на нерухоме майно (визнати право на яку за собою позивач просив суд) є підставою для відмови у задоволенні вимоги про визнання права власності позивача на цю частку (пункт 64).

У постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18), від 01 червня 2023 року у справі № 344/2399/21 (провадження № 61-1592св23), від 11 грудня 2023 року у справі № 442/7979/21 (провадження № 61-3161св23), від 10 січня 2024 року у справі № 344/6767/14-ц (провадження № 61-6980св22) зазначено, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторонам на праві спільної часткової власності по 1/3 належить житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 тривалий період часу не користується зазначеним житловим будинком та участі в його утриманні не приймає.

Належні сторонам частки у згаданому нерухомому майні за технічними показниками не можуть бути виділені в натурі через те, що діюче планування не дозволяє виділити окремі кімнати для самостійного відокремленого проживання.

Вартість спірного житлового будинку становить 365 739 грн.

Позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попередньо внесено вартість частки ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду у сумі 121 913,00 грн.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд зауважує, що оскільки належні сторонам частки у згаданому нерухомому майні за технічними показниками не можуть бути виділені в натурі, що підтверджено відповідним висновком уповноваженої особи, то у такому випадку спірний житловий будинок є неподільною річчю.

Також, суд зважає на те, що сторона відповідача повністю визнала позов, зокрема зазначивши, що розуміє наслідки такого визнання, навівши обставини неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку (тривалий період перебування за кордоном та бажанням, на час виникнення спірних правовідносин і подання позову до суду, виділу їй частки у спільному майні в натурі), які на переконання суду є об`єктивними, а також вказавши на згоду отримання відповідної компенсації за належну їй частку, погодившись із сумою вартості як усього майна, так і визначеної їй частки.

Така позиція сторони відповідача дозволяє виснувати, що припинення права спільної часткової власності відповідача ОСОБА_3 у спірному житловому будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки узгоджується з її внутрішньою волею.

Окрім наведеного, суд зазначає, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попередньо внесено вартість частки ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду у сумі, яка відповідає 1/3 вартості спірного житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Також, суд, з огляду на викладені аргументи стороною відповідача щодо відсутності відкритого в Україні на її ім`я банківського рахунку та наведені обґрунтування щодо неможливості вчинення цього, суд з метою реального виконання судового рішення та недопущення порушення права відповідача на отримання нею компенсації вартості частки у спільному майні, вважає за допустиме перерахування зазначеної компенсації на вказаний стороною відповідача банківський рахунок.

На підставі статей 183, 316, 317, 319, 321 365 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про припинення права особи на її частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні задовольнити повністю.

Припинити право ОСОБА_3 на 1/3 частку у спільному майні житловому будинку (А1), загальною площею 83,7 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м., з приналежними господарськими будівлями та спорудами: сараєм (Б1), літньою кухнею (В1), убиральнею (Г1), воротами №1, огорожею №2, колодязем №3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості її частки у спільному майні у сумі 121 913 (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот тринадцять) грн, яка попередньо внесена 28.04.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на депозитний рахунок Жидачівського районного суду Львівської області, перерахувавши цю суму за наступники банківськими реквізитами:

отримувач ОСОБА_5 ;

номер рахунку (IBAN) НОМЕР_5 ;

назва банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна;

РНОКПП одержувача НОМЕР_6 ;

призначення платежу компенсація за частку у спільному майні за

рішенням суду у справі №443/639/25.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку (А1), загальною площею 83,7 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м., з приналежними господарськими будівлями та спорудами: сараєм (Б1), літньою кухнею (В1), убиральнею (Г1), воротами №1, огорожею №2, колодязем №3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 29 липня 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів