Справа № 535/344/25
Провадження № 2/535/285/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Гуляєвої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Васильченко В.О.,

розглянувши цивільну справу №535/344/25 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), представник: адвокат Сідько Світлана Іванівна (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, Полтавська область, Полтавський район , с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, б.239, РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НЕ ВІДОМО) про розірвання шлюбу;-

У С Т А Н О В И В:

11.04.2025 ОСОБА_3 звернулася до Котелевського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.11.1995 року між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №132. Позов заявлено з підстав припинення подружніх відносин між сторонами.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року надано сторонам у справі строк для примирення шість місяців та зупинено розгляд цивільної справи до закінчення строку для примирення, а саме до 09:00 год. 14 листопада 2025 року.

26.06.2025 року на адресу Котелевського районного суду Полтавської області надійшла заява від представника позивача-адвоката Сідько С.І. про скорочення призначеного строку на примирення, в якому вона просила відновити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , представник адвокат Сідько С.І., до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та скоротити призначений строк на примирення встановлений ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.05.2025 року по справі № 535/344/25 та призначити справу до розгляду раніше 14.11.2025 року.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 01.07.2025 відновлено провадження та призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

17.07.2025 року до суду надійшла письмова заява представника позивача -адвоката Сідько С.І., в якій вона просила розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання призначені на 17.07.2025 та 01.08.2025 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.03.2025 року (видане повторно) (а.с.10).

Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_4 від 07.02.2013 та № НОМЕР_5 від 25.03.2011 (а.с.11-12).

Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, строк наданий сторонам для примирення за цей період часу позитивного результату не дав, тому вважає, що необхідно розірвати шлюб.

Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Враховуючи те, що між сторонами шлюбно-сімейні стосунки припинені, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвища.

Позивач висловила своє бажання щодо зміни прізвища під час державної реєстрації розірвання шлюбу та просить залишити їй шлюбне прізвище " ОСОБА_7 ", тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " ОСОБА_7 ".

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, позивач додав договір від 27.03.2025, укладений між адвокатом Сідько С.І. та ОСОБА_3 (а.с.17-19), актом прийому-передачі наданих послуг від 27.03.2025 (а.с.15), детального опису робіт від 11.04.2025 (а.с.14), та довідкою на підтвердження сплаченого позивачем гонора (а.с.16).

Частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були понесені фактично, а їхній розмір є обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Див. рішення «Лавентс проти Латвії» («Affaire Lavents c. Lettonie»), заява №58442/00 § 154).

Із матеріалів справи вбачається, що дана справа не відноситься до справ значної складності, обсяг матеріалів справи є незначним, судова практика за аналогічними спорами є сталою.

Між тим, суд вважає, що вищевказані витрати є завищеними та не співмірними із складністю справи.

Написання позовної заяви даної категорії справ для досвідченого адвоката не потребує значного часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи.

У постанові Верховного суду від 04 лютого 2020 року у справі №280/1765/19 (провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`активного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, оцінюючи розумність вартості наданих послуг з професійної правової допомоги, суд зважає, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розглядалася без безпосередньої участі сторін, на підставі поданих заяв.

З урахуванням критеріїв співмірності та складності справи, яка не є справою значної складності, обсягу виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Тому враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність зменшення їх розміру з 5000,00 грн. до 3000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в розмірі 1211,20 грн.

Згідно з ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрований 18.11.1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №132 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_3 під час внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, не змінюється.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.М. Гуляєва