г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/179/24
Номер провадження 2/213/187/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мазуренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання -Гусарової О.С.

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до Розпорядження №1225 Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з вказаною позовною заявою, в обгрунтування якої зазначає, що 30 листопада 2000 року її чоловік ОСОБА_6 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , та присадибну земельну ділянку площею 0,13 га у ОСОБА_2 . Житловий будинок належав продавцеві ОСОБА_2 на підставі договору купівлі -продажу, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Тищик І.В. 01.03.1984 року. Договір купівлі-продажу нерухомості було укладено між її чоловіком та відповідачем ОСОБА_2 у письмовій формі та зареєстрованно Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 30 листопада 2000 року. Договір було підписано як її чоловіком ОСОБА_6 так і ОСОБА_2 . В рахунок виконання умов договору, ОСОБА_2 прийняв від нього обумовлену грошову суму в розмірі 2000,00 грн. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу нерухомості право особистої власності на зазначене домоволодіння ОСОБА_6 було зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №2 допов., сторінка 23, запис 190. ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконання бойового завдання, в с. Кліївщина Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_6 загинув, який до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з нею. Бажаючи здійснити реалізацію своїх спадкових прав після померлого чоловіка, вона звернулась з відповідною заявою за місцем відкриття спадщини до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак державний нотаріус своєю постановою від 23 листопада 2023 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Позивач зазначила, що при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку її чоловік та відповідач, договір нотаріально не посвідчували, оскільки про необхідність цього їм нічого не було відомо. При укладанні цієї угоди вони були проінформовані з боку працівників біржі про зміст ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Весь цей час чоловік правомірно володів цим будинком, ніяких перешкод як з боку відповідача та і з боку інших осіб не мав. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , та присадибної ділянки, який було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований філією Товарної біржі «Українська» 30 листопада 2000 року.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату і час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились.

За таких обставин, оскільки позивач не надала заперечень проти заочного розгляду справи, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року витребувані докази по справі.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі.

Суд вважає встановленими такі обставини.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Позивач є дружиною ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11, 13,15), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,16,26).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: Донецька область, Бахмутський район, село Кліївщина (а.с.24).

Згідно довідки №146 від 13.02.2023 року про спільне проживання відділу «Центр надання адміністративних послуг», на день смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований: АДРЕСА_1 . На день смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.26).

Постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. від 23 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення правовстановлюючого документу на житловий будинок ОСОБА_6 (а.с.28).

30 листопада 2000 року на Українській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_6 придбав об`єкт нерухомості: будинок АДРЕСА_1 , відчужується: будинок А-1, житл.пл.3,0 кв.м., заг.пл.-63,7 кв.м., погріб -Б, літня кухня Д, сарай Г, вбиральня В, огорожі- №2-4, замощення І, водоколонка ІІ, та земельна ділянка площею 0,13 га. Об`єкт нерухомості належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Тищик І.В01.03.84 р., зареєстрованого в реєстрі за №376 (зареєстрованого в Криворізькому БТІ за №2-188-190 та державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Шр № 778, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за Шр №774 від 14.11.96 р. Криворізьеим БТІ №01543 від 30.11.2000 р. Об`єкт проданий за 24569 (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять грн. (інвентарна оцінка), нормативна ціна землі 312 (триста дванадцять) фактично продано за 2000. Зазначений договір, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, зареєстровано на товарній біржі, реєстраційний номер №115667 від 30 листопада 2000 року (а.с.7).

Реєстраційним посвідченням КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від «16 июля 2001» (російською) посвідчено, що вищевказана будинок зареєстрована на праві особистої власності за « ОСОБА_7 » (російською) (а.с.18).

Судом досліджена копія спадкової справи до майнка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.81-91).

У судовому засідання дали пояснення свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що з 2000 року почали спілкуватись з позивачем, тому що будинки поруч; діти спілкувались. Позивач проживає по АДРЕСА_1 . Знає, що коли народився у них з ОСОБА_10 синочок, вони купили хату, у кого і коли - не знає. При передачі грошей присутня не була. Продавець претензій не мав. Чоловік позивача загинув, треба було оформити документи, а документи були оформлені на її чоловіка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_11 є його сусідкою. ОСОБА_2 знав, він виїхав на западну Україну. ОСОБА_12 знав, підстав оговорювати не має. Пільонови ОСОБА_13 та ОСОБА_10 купили будинок у ОСОБА_2 на початку 2000 року. Чоловік ОСОБА_13 купив за 25000 грн.; не знає чи передали гроші, чи ні, зі слів знає. ОСОБА_2 передав будинок. Коли купили будинок, - одразу в`їхали до будинку жити. Чоловік ОСОБА_13 загинув. Знає, що нотаріально договір не посвідчували.

Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо належного оформлення договору купівлі-продажу нерухомості.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини щодо набуття будинку у власність виникли у 2000 році, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.

За змістом ст. ст.8, 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Разом з тим, статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 року (в редакції чинної на час укладення договору) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Приписами ч.2 ст.47 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.

Аналогічне положення містить ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина друга ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року і частина друга ст.220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам.

В укладеному договорі купівлі-продажу нерухомості сторони повністю погодили усі істотні умови. Згідно договору продавець отримав обумовлену сторонами суму за продаж будинку до підписання цього договору та в подальшому покупець зареєстрував придбаний будинок на своє ім`я в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Реєстрація договору купівлі-продажу нерухомості на товарній біржі не суперечила діючому на час його укладання законодавству та не вимагала нотаріального посвідчення.

Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири перешкоджає позивачу у здійсненні права розпорядження своїм майном. Також встановлено, що нотаріальне посвідчення договору на даний час неможливе.

Оскільки укладення договору відповідало волі сторін, зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна виконані сторонами, покупець набув право власності на спірний об`єкт нерухомості, договір не визнавався недійсним, позивач фактично володіє об`єктом нерухомості, а тому її порушене право підлягає захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 30 листопада 2000 дійсним.

Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 47, 128, 153, 227 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 3, 16, 204, 220, 316, 328 ЦК України 2003 року, ст.ст.12,13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , та присадибної ділянки, який було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований філією Товарної біржі «Українська» 30 листопада 2000 року під реєстраційним номером №115667.

Копію рішення направити сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_14 ,ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: не відомо;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ;

Третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ;

Третя особа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_7 .

Дата складення повного тексту судового рішення 17 липня 2025 року.

Суддя В.В.Мазуренко