Справа № 289/845/25
Номер провадження 2/289/714/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.11.2016 по справі №2/289/973/16 в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття на стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн.

Вимоги заяви, з урахуванням уточнень, обґрунтовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.11.2016 по справі №2/289/973/16 в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не вистачає для забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дитини, оскільки дитина підросла, що зумовлює більше витрат. Також позивач несе витрати на лікування дитини.

Ухвалою від 21.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання із викликом сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач до суду не з`явилася. В поданій позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. В поданій заяві свою позицію щодо визнання позовних вимог або заперечення щодо задоволення позову не висловив.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 26.11.2013.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.11.2016 року у справі № 289/1694/16-цстягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення її до суду, тобто з 01.11.2016 року до повноліття дитини.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої ПП «Житлоремсервіс-9» м.Радомишль Житомирського району Житомирської області №173 від 13.05.2025 склад сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_3 становить: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Що також підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження дітей.

Згідно Індивідуальної відомості про застраховану особу надану 15.05.2025 ПФУ, форма ОК-7, яка містить інформацію про страховий стаж особи та суми заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески за 2011-2023 роки, в 2021-2023 роках ОСОБА_1 отримувала щомісячний дохід в розмірі 6000- 6700 грн.

До позовної заяви долучено Лікарський висновок ультразвукового дослідження серця ОСОБА_3 , проведеного 09.12.2024 року та квитанція про оплату за медичну консультацію в розмірі 3000 грн. здійснену позивачем 17.03.2025 року.

Також позивачем долучено характеристика з місця навчання ОСОБА_3 , дипломи.

Інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

За обставинами даної справи з відповідача рішенням суду стягнені аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно, але у будь-якому випадку не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пред`явивши вимогу про зміну способу стягнення аліментів з частки доходу відповідача на тверду грошову суму в розмірі 6000 грн. щомісяця, позивачка фактично заявляє вимоги про збільшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2 ст. 77 ЦПК України).

Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з частки від доходу платника на тверду грошову суму, позивачці належить довести передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів в розмірі 6000 грн. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка обмежилася наданням суду копій свідоцтва народження дитини, копії рішення суду від 24.11.2016 року про стягнення з відповідача аліментів.

Будь-яких доказів матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про доходи з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, матеріальних потреб дитини, її стану здоров`я, позивачкою надано не було, хоча це є її процесуальним обов`язком.

Надана позивачем Індивідуальна відомість про застраховану особу, форма ОК-7, не є належним доказом у справі, оскільки не містить відомості про всі отримані протягом року доходи фізичної особи та не замінює довідку про доходи з Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Також не є належними доказами Лікарський висновок ультразвукового дослідження серця ОСОБА_3 , проведеного 09.12.2024 року, оскільки не містить відомостей про призначене лікування та витрат на нього, а з квитанції про оплату за медичну консультацію в розмірі 3000 грн. здійснену позивачем 17.03.2025 року не можливо встановити на кого саме були здійснена витрата і у зв`язку із чим.

Наявність у позивача двох дітей від інших шлюбів, батьком яких позивач не являється, що за твердженнями позивача доводить погіршення її матеріального становища, судом до уваги не приймає, оскільки у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для перегляду розміру аліментів, адже у справі відповідач (позивач в даній справі) повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Обґрунтовуючи вимоги про зміну способу стягнення аліментів з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму в розмірі 6000 грн., позивачка зазначила, що нині існує необхідність у зміні способу стягнення аліментів на дитину так як, дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпечені і позивачка вважає, що для забезпечення потреб сина доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення з відповідача аліментів з 1/4 частки від усіх його доходів, на 6000 грн. щомісяця, оскільки на момент визначення розміру аліментів за рішенням суду в 2016 році дитині навіть не виповнилось 6 років. На даний час син навчається в школі і витрати на навчання, розвиток і дозвілля потребують збільшення витрат.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 частину 2 статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18 зазначила, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі, у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17.

Матеріали справи не містять інформації у якому порядку виконується рішення суду від 24.11.2016 року (добровільно чи примусово, через органи державної виконавчої служби або приватним виконавцем).

Відомостей від ДВС чи приватного виконавця про наявність заборгованості по сплаті аліментів, проведення розрахунку сплати аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку матеріали справи також не містять.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що існує необхідність у зміні способу стягнення аліментів з частки від щомісячного заробітку на тверду грошову суму не є підставою для задоволення вимог про зміну способу стягнення аліментів у спосіб, визначений у позовній заяві.

Враховуючи, що належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для сплати аліментів в розмірі 6000 грн. щомісяця позивачкою не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що при пред`явленні позову позивачка не сплачувала судовий збір, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 12-13, 769-81, 89, 211, 223, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК