Номер провадження: 22-ц/813/3801/25
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2024 року у складі судді Свяченої Ю.Б.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «ООЕК») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційні нарахування, 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіціальному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.2018 №99, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» №10204015 як з постачальником за регульованим тарифом шляхом вчинення позивачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та частковою сплатою суми боргу. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Для проведення розрахунків позивачем на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 за ці розрахункові періоди.

З отриманих даних вбачається, що за о/р № НОМЕР_1 станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період лютий 2021 року березень 2024 року було спожито 3761 кВт/год електричної енергії на суму 6920,40 грн. Станом на січень 2021 року вхідне сальдо складало 1363,38 року.

У зв`язку з несплатою боржником ОСОБА_1 вартості спожитої електроенергії за о/р №02001/1020415 виникла заборгованість в розмірі 6583,78 грн, інфляційних нарахувань 67,20 грн. та 3% річних у розмірі 57,58 грн, що є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України.

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Відповідачка заперечень, пояснень чи відзиву на позовну заяву не надала.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «ООЕК» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки жодної інформації щодо способу зняття показників за спірною адресою судом не встановлено, невідомо чи передавалися показники лічильника відповідачкою чи знімалися співробітниками ДТЕК, чи була проведена звірка даних, які були передані відповідачкою з тими даними, які були зафіксовані ДТЕК, тому наявні в матеріалах справи докази не можуть братися судом до уваги. Крім того, суд також дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано підстави для стягнення 3% річних та інфляційних витрат, оскільки основний борг позивачем стягується за період з січня 2021 року по березень 2024 року, тоді як наданий заявником розрахунок заборгованості містить нарахування 3% річних та інфляційних витрат за період лише з січня 2024 року по березень 2024 року, що не відповідає вимогам ст.625 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним заочним рішенням суду, ТОВ «ООЕК» подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити та стягнути судові витрати по справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд помилково не взяв до уваги наявний в матеріалах справи доказ, а саме довідку АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про фактичні обсяги споживання електроенергії, оскільки у зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісячно відповідно до умов договору. За результатом обробки отриманої інформації та визначення кількості використаної споживачем електричної енергії ППКО передає дані до енергопостачальника, який на підставі отриманих даних виставляє рахунок споживачу за спожиту електричну енергію. Отже, АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» як ППКО отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію. постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. Та в наступному, саме на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії від адміністратора комерційного обліку, постачальник електричної енергії розраховує її вартість виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату. Іншого способу визначення обсягів спожитої електричної енергії споживачем та виставлення на основі цих даних рахунків, наразі чинним законодавством в сфері електроенергетики не передбачено. Таким чином, платіжний документ (рахунок) для оплати побутовими споживачами спожитої електричної енергії формується та виставляється постачальником універсальних послуг на основі даних, переданих оператором системи розподілу. Порядок зняття та передачі даних про покази приладів обліку електричної енергії для визначення обсягів споживання електричної енергії для побутових споживачів передбачає зняття показів оператором системи розподілу, споживачем або шляхом дистанційного зчитування та передачі даних засобів обліку електричної енергії. Побутовий споживач зобов`язаний передавати покази у способи визначені у договорі про розподіл електричної енергії. Якщо побутовий споживач не передав дані про фактичні покази засобу обліку, оператором системи розподілу визначається середньодобовий обсяг за календарний місяць згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку. Таким чином те, що суд першої інстанції не взяв до уваги доказ фактичного споживання електроенергії через відсутність інформації щодо способу зняття показників за спірною адресою та проведення звірки даних, суперечить нормам матеріального права, так як законодавством в сфері електроенергетики передбачено декілька способів передачі показників, що у підсумку не є визначальним фактором при оцінці даного доказу. Даний доказ є належним та допустимим, так як підтверджує заявлені позивачем вимоги та отриманий в передбаченому законом порядку. Окрім того, саме на споживача покладається обовязок сповістити оператора системи розподілу у разі виявлення в платіжному документі помилкових показів лічильника.

Доводи скарги також мотивовані тим, що суд помилково вважав необгрунтованим нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат на суму заборгованості, посилаючись на норми цивільного законодавства та Постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, оскільки вказаними нормативно правовими актами були внесені зміни, які полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житловокомунальні послуги у зв`язку з не оплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Для решти споживачів комунальних послуг, згідно з постановою, з 01.01.2024 року відновлено нарахування пені та штрафів за несплату житлово-комунальних послуг у тому числі для тих, хто перебуває в місті Одеса, так як воно не входить до вказаного вище переліку територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Отже, ТОВ «ООЕК» має право звернутися до суду для стягнення з боржника суми боргу за спожиту електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за період прострочення боргу, оскільки відповідні нарухавння були здійснені у період з 01.01.2024 року, тобто після внесення змін до Постанови КМУ № 206 та зняття заборони щодо здійснення нарахувань.

Позиція відповідача в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без виклику учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 368, ч.1 369 ЦПК України).

3. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що між сторонами укладений договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , що розміщений на офіціальному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.2018 №99, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» №10204015 як з постачальником за регульованим тарифом шляхом вчинення позивачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та частковою сплатою суми боргу.

Для проведення розрахунків позивачем на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 за ці розрахункові періоди.

З розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію за о/р НОМЕР_2 / НОМЕР_3 вбачається період, за який позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги, тобто з січня 2021 року по березень 2024 року.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно судом вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 є 5-кімнатною та належить відповідачу на праві приватної спальної часткової власності, а саме в частці 778/3000.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Так, узв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п. 4 Постанови №312 від 14.03.2018 про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено ПРРЕЕ)

З 01.01.2019 відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз.14 пп.1.1.2; ч.3 пп.3.1.6; абз.1-2 пп.3.1.7; абз.1-2 пп.3.2.1; абз.1 пп.3.2.5; пп.3.3.1; пп.3.3.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «ООЕК» на підставі типового договору (додаток №6 до ПРРЕЕ), а також публічної комерційної пропозиції №1-УП «Споживач: індивідуальний побутовий споживач, колективний побутовий споживач» (що є невід`ємною частиною та додатком №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті https://ooek.od.ua/. а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 №99.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких лій, шо засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз.5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Апеляційним розглядом справи встановлено, що згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію за договором №10204015 від 01.01.2019, за період за лютий 2021 року - березень 2024 рокубуло спожито 3761 кВт*г електричної енергії, що становить 6920,40 грн. Станом на січень 2021 року вхідне сальдо складало 1363,38 грн. (а.с. 8).

Боржником було здійснено часткову оплату заборгованості за електричну енергію, а саме 04.08.2021 було сплачено 1700 грн., 1363,38 грн. з яких було зараховано у рахунок погашення заборгованості, яка виникла у більш ранній період, а залишок сплаченої суми у розмірі 336,62 грн. рахунок заборгованості, яка виникла у період з лютого 2021 року.

Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), передбачено, що розрахунку між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

На даний час, на підставі п.10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Порядок здійснення зняття та передачі даних про фактичні покази засобу обліку електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії, здійснення нарахувань, терміни та способи оплати, зокрема, для побутових споживачів встановлюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕК від 14.03.2018 N? 312 та Кодексом комерційного облік електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 N? 311.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку встановленим Кодексом комерційного обліку.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію, електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13 Правил).

Кодексом комерційного обліку передбачено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісячно відповідно до умов договору.

За результатом обробки отриманої інформації та визначення кількості використаної споживачем електричної енергії ППКО передає дані до енергопостачальника, який на підставі отриманих даних виставляє рахунок споживачу за спожиту електричну енергію.

Отже, АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» як ППКО отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. Саме на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії від адміністратора комерційного обліку, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє споживачу рахунки на оплату.

Встановлено, що звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ «ООЕК» на підтвердження обсягу споживання електричної енергії ОСОБА_1 надав до суду довідку АТ «ДТЕК «Одеські електромережі», засвідчену електронним підписом у відповідності до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» (а.с. 8).

У відповідності до вимог п. 2.3.5 ПРРЕЕ, у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії, на підставі яких здійснювались нарахування у пред`явленому до оплати документі, споживач подає про це заяву оператору системи/постачальнику послуг комерційного обліку.

З урахуванням відокремлення діяльності з постачання та розподілу електричної енергії на ринку у разі виявлення в рахунку невідповідності показників засобу обліку та визначеного обсягу електричної енергії споживач повідомляє про це оператора системи розподілу, тобто АТ «ДТЕК Одеські електромережі», а у разі виявлення невідповідності в рахунку застосування тарифів, пільг, не врахування здійснених оплат тощо, а також з метою здійснення звірки оплаченої та нарахованої електричної енергії побутовий споживач має звернутись до постачальника універсальних послуг, тобто ТОВ «ООЕК».

Доказів того, що відповідачка ОСОБА_1 вчиняла дії щодо зчитування фактичних показів з лічильника, встановленого на її об`єкті споживача та надання їх оператору системи розподілу або постачальнику послуг комерційного обліку в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу, за телефоном чи іншими електронними засобами, шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку чи через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для неї способом, матеріали справи не містять.

Оскільки відповідачка не врегулювала дане питання з оператором системи розподілу електричної енергії ні шляхом, звернення до НКРЕКП ні шляхом оскарження до суду «протиправного» нарахування обсягів електричної енергії, тому в постачальника електричної енергії відсутні підстави ставити під сумнів правильність проведеного розрахунку, а відповідно і у суду підстав такого сумніву.

Крім того, будь-яких документів, що спростовують обсяг спожитої відповідачем електричної енергії та доводи позивача, стороною відповідача не надано.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, що відповідає положенням ч. 5 ст. 81 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, як це закріплено положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Як закріплено вимогами ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведенного, надаючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим сторонами в їх сукупності та враховуючи, що відповідачка не спростувала обставини щодо існування у неї заборгованості за електричну енергію та належними й допустимими доказами не довела неправильного врахування лічильником обсягу спожитої нею електричної енергії, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість задоволення позовних вимог ТОВ «ООЕК» та стягнення з відповідачки заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 6583,78 грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то колегія суддів також погоджується із доводами апеляційної скарги в цій частині, оскільки позивач належним чином здійснив розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат у розмірі 67,20 грн та 3% річних у розмірі 57,58 грн.

Так, за правилами ст. ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Кабінетом Міністрів України 05.03.2022 прийнято постанову №206 «Деякі питання оплати житлово- комунальних послуг у період воєнного стану», якою установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимогПравил безпеки систем газопостачання, затвердженихнаказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Разом з тим, Постановою №1405 від 29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України скасував заборону на припинення надання житлово-комуна послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості населення за житлово-комунальні послуги, яку запровадив 5 березня 2022 року постановою Кабінетів Міністрів України №206. Такий мораторій, на відключення комунальних послуг, продовжуватиме діяти на окупованих територіях і там, де ведуться бойові дії, згідно з затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Для решти споживачів комунальних послуг, згідно з постаново 01.01.2024 відновлено нарахування пені та штрафів за несплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи вищезазначене, оскільки м. Одеса не входить до вказаного вище переліку, тому ТОВ «ООЕК» правомірно просить стягнути з відповідачки суму боргу за спожиту електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за період прострочення боргу 01.01.2024.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ООЕК», тому заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ООЕК».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ООЕК» є доведеною, а тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволенні позову ТОВ «ООЕК».

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведених положень, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ООЕК» судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 2422,40 грн. (а.с. 16) та у суді апеляційної інстанцій в розмірі 2906,88 грн. (а.с. 60), які документально підтверджені, тобто у загальному розмірі 5329,28 грн.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст.374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2024 року скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» () заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6583,78 гривень, інфляційні втрати у розмірі 67,20 гривень та 3% річних в розмірі 57,58 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» () судовий збір у розмірі 5329,28 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: