Справа № 216/7141/18
Провадження № 6/216/44/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача Краснова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року в справі № 216/7141/18 за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою про поворот виконання рішення, яка мотивована таким.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року у справі № 216/7141/18 було задоволено позов Департаменту патрульної поліції та стягнуто із заявника на користь позивача 105 812 грн 81 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 1 762 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

27 квітня 2023 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в порядку примусового виконання зазначеного заочного рішення з рахунку заявника було стягнуто грошові кошти в розмірі 31 413 грн 65 коп.

Разом з тим ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року заочне рішення в справі № 216/7141/18 було скасовано, а в подальшому ухвалою цього ж суду від 27 січня 2025 року провадження в справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд у порядку повороту виконання заочного рішення в справі № 216/7141/18 від 29 квітня 2020 року стягнути з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його користь безпідставно стягнуті грошові кошти в розмірі 31 413 грн 65 коп.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про поворот виконання рішення підтримав і просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник позивача Краснов К.В. просив указану заяву повернути відповідачу без розгляду з підстав, викладених у письмовому клопотанні позивача, а саме через не надання заявником до своєї заяви про поворот виконання рішення доказів, які підтверджують направлення її копії учасникам судового розгляду.

Заслухавши думки учасників справи, вивчивши заяву поворот виконання рішення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року позов Департаменту патрульної поліції було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 105 812 грн 81 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 1 762 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

27 квітня 2023 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в порядку примусового виконання зазначеного заочного рішення з розрахункового рахунку ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти в розмірі 31 413 грн 65 коп.

Згідно з листом Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06 червня 2025 № 28.11-34/166955 під час примусового виконання виконавчих листів в справі № 216/7141/18 (виконавчі провадження №№ 71542637, 71543243) державним виконавцем з розрахункових рахунків боржника ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти в розмірі 29 169 грн 45 коп., з яких 18 283 грн 17 коп. були перераховані на користь стягувача, а 10 581 грн 28 коп. виконавчого збору, 69 грн витрат за користування АСВП та 236 грн мінімальних витрат виконавчого провадження - були перераховані до державного бюджету. Також державним виконавцем з розрахункових рахунків боржника ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти в розмірі 2 244 грн 20 коп., з яких 1 762 були перераховані на користь стягувача, а 176 грн 20 коп. виконавчого збору, 69 грн витрат за користування АСВП та 237 грн мінімальних витрат виконавчого провадження - були перераховані до державного бюджету. Усі зазначені вище операції зі стягнення та перерахування грошових коштів підтверджуються відповідними платіжними інструкціями від 27 квітня 2023 року. Постановами державного виконавця від 14 червня 2023 року виконавчі провадження №№ 71542637, 71543243 були закінчені у зв`язку зі скасуванням судового рішення (в частині примусового виконання стягнутої майнової шкоди) та повним фактичним виконанням рішення (в частин стягнутих судових витрат) відповідно.

Таким чином, в порядку примусового виконання заочного рішення в цій справі з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Департаменту патрульної поліції грошові кошти в розмірі 18 283 грн 17 коп. на відшкодування майнової шкоди та 1 762 грн судового збору, а всього 20 045 грн 17 коп. Решта стягнутих з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 11 365 грн 48 коп. були перераховані до державного бюджету як витрати виконавчого провадження.

Разом з тим ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року заочне рішення в справі № 216/7141/18 від 29 квітня 2020 року було скасовано та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року провадження в справі № 216/7141/18 за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно зі ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням).

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням належного, безпідставного стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року в справі № 203/2612/13-ц.

З огляду на встановлені обставини та наведені положення закону суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягає задоволенню в частині стягнутих з нього на користь Департаменту патрульної поліції грошових коштів у розмірі 20 045 грн 17 коп.

Разом з тим, стягнуті з ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження не є стягуваними грошовими коштами за рішенням суду, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31.03.2021 у справі № 296/7644/17.

Крім того, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно із п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Водночас за приписами ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

За встановлених обставин суд вважає за необхідне задовольнити заяву про поворот виконання заочного рішення суду частково, оскільки поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника передбачає повернення йому стягувачем лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому судовим рішення. Вимоги щодо решти стягнутих державним виконавцем грошових коштів із заявника в розмірі 11 365 грн 48 коп. як витрат виконавчого провадження задоволенню не підлягають, оскільки зазначені витрати не є коштами, що стягнуті за рішенням суду, яке в подальшому було скасовано.

При цьому суд бере до уваги, що заявник не звертався до державного виконавця із заявою про вирішення питання щодо повернення йому стягнутого виконавчого збору на підставі положень ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно доводів представника позивача про необхідність повернення заяви про поворот виконання рішення заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, то суд зауважує, що під час розгляду цієї заяви позивачу була забезпечена можливість реалізувати свої права та належним чином підготуватись до її розгляду шляхом надання судом представнику матеріалів справи для ознайомлення та достатнього часу для викладення своїх заперечень на неї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 353, 444 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року в справі № 216/7141/18 задовольнити частково.

Допустити поворот виконання заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року в справі № 216/7141/18 за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У порядку повороту виконання заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року в справі № 216/7141/18 стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 20 045 грн 17 коп.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 право оскаржити постанову державного виконавця про відмову в поверненні стягнутого виконавчого збору до суду в порядку розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко