ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23557/24

Провадження № 22-ц/820/861/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Плінської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року (суддя Гринчук С.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивував тим, що за судовим наказом від 22.04.2024 Старосинявського районного суду Хмельницької області у справі №684/126/24 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При винесенні даного наказу суд не врахував, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня донька від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку з нього також стягуються аліменти в розмірі 1/4 за заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.2015 року у справ №686/709/15-ц.

Крім того, на погіршення майнового стану, оскільки він є військовослужбовцем, також впливає придбання ним за власні кошти необхідної бойової амуніції та медикаментів для власного захисту в зоні активних бойових дій.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів утримуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі наказу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22.04.2024 року у справі №684/126/24 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року відмолено в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за обставин, які склалися на час ухвалення оскаржуваного рішення, позивач не довів належними та допустимими доказами зміну матеріального та сімейного стану, які б могли стати за приписами статті 192 СК України, підставою для зменшення розміру аліментів, які позивач сплачує на утримання неповнолітнього сина.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що розмір аліментів обумовлюється фінансовими можливостями обох батьків, які в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину, забезпечувати її потреби необхідні для її віку, розвитку, тощо. Судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивач безпосередньо бере участь у бойових завданнях пов`язаних із захистом території та незалежності держави, несе значні матеріальні витрати з метою збереження власного життя і здоров`я.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно з заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 лютого 2015 року у справі №686/709/15-ц, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 січня 2015 року і до її повноліття (а.с.10-11).

Відповідно до судового наказу від 22 квітня 2024 року у справі №684/126/24, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 20 червня 2023 року, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (арк.спр.18).

Індивідуальна відомість про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-7 містить інформацію про доходи ОСОБА_1 , у період з 2017 до 2024 року, зокрема, у 2024 році його дохід становить 614 436,01 грн.

З Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у 2024 році отримувала соціальні виплати у період з лютого до червня та у вересні, загальна сума отриманих коштів - 138606 грн. 60 коп.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Із положень статті 192 СК України слідує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які виникли після ухвалення судом цього рішення.

У справі що переглядається, обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує позов про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, а саме, утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які існували вже на час видачі судом наказу від 22 квітня 2024 року у справі №684/126/24, за яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи доказів щодо зміни матеріального стану позивача в сторону зменшення, які виникли згодом після ухвалення судового наказу від 22.04.2024 року у справі №684/126/24 не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції не встановивши після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина, відповідно до приписів статті 192 СК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Наявність дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що на момент винесення судового наказу від 22 квітня 2024 року ці обставини вже існували. Позивач, як платник аліментів не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану.

Окрім того, батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює. Повно та всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним доказам.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк