Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/141/25
Провадження по справі № 2/514/252/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк І.М.,

при секретарі - Куруч І.П.,

за участю представника позивача - адвоката Волкова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Волков І.І. (діє на підставі ордеру серія ВН №1454428, договору про надання правничої допомоги від 08.01.2025 року №1 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) подав до суду зазначений позов.

1.Обгрунтування позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із досягненням дитиною двох річного віку відповідач припинила брати участь у вихованні дитини, не провідує, не спілкується з донькою, не цікавиться здоров`ям дитини, здобуттям освіти, не цікавиться моральним та матеріальним станом дитини. Таку бездіяльність ОСОБА_2 позивач розцінює як ухиляння від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини і просить в інтересах дитини позбавити її батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки.

Також позивач просить прийняти рішення про перерахування аліментів з відповідачки на утримання дитини на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 .

2.Провесуальні питання розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2025 року головуючим суддею у справі визначено Кирилюк І.М.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 березня 2025 року в межах підготовчого судового провадження, проведеного без участі учасників справи, які були належним чином повідомлені про час, дату, місце проведення розгляду, доручено Службі у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області надати суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11 квітня 2025 року до суду надійшло рішення Саратської селищної ради Білгород -Дністровського району Одеської області від 3 квітня 2025 року № 1443, яким затверджений відповідний висновок служби у справах дітей, з доданими письмовими матеріалами, зібраними під час проведеної роботи з його підготовки.

Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, за клопотанням представника позивача ухвалено викликати свідка ОСОБА_3 (доньку сторін).

У судове засідання з`явились позивач, представник позивача - адвокат Волков І.І., свідок ОСОБА_3 .. Також участь у засіданні взяла спеціаліст психолог ОСОБА_4 (психолог викладач Бессарабського ліцею Болградського району Одеської області, диплом спеціаліста психолога міститься в матеріалах справи).

Відповідач у судове засідання не з`явилась згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( № 06 102 436 853 49) про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлена. Про причини неявки відповідач не повідомила суд, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. В жодне судове засідання у цій справі не з`явилась.

В матеріалах справи міститься заява Начальника служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Кобиленко С.В. (діє на підставі довіреності віл 21.01.2025 року № 03-08-192, виданою селищною головою), про розгляд справи за відсутності третьої особи. У заяві третя особа висловила підтримку позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахування наведеного, заслухавши думку учасників справи, та, керуючись ч.3 ст.133, ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення проводити судовий розгляд справи без участі відповідача та представника третьої особи.

2. Мотивувальна частина

2.1 Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 квітня 2010 року уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 17 квітня 2010 року Долинською сільською радою Саратського району Одеської області зроблено актовий запис №3. Після шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 » ( а.с.21).

У шлюбі у подружжя народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим повторно 14 жовтня 2024 року (а.с.20).

21 серпня 2012 року Саратський районний суд Одеської області ухвалив рішення у справі № 2-605/12, яким задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та розірвав шлюбу. Після розірвання шлюбу дружині залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 19).

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_3 значиться адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Реєстру територіальних громад Саратської селищної ради ( а.с.7,8).

Фактично позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою разом з позивачем проживають його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка на час розгляду справи закінчили 9-й клас Долинського закладу загальної середньої освіти. Вказана обставина підтверджується довідками старости Михайлівського старостинського округу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та характеристикою Саратської селищної ради стосовно позивача ( а.с. 10, 11, 22).

У справі про розірвання шлюбу судом встановлено, що дочка знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з ним (абзац восьмий мотивувальної частини рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 2-605/12 ( а.с. 19).

Також у цій справі з пояснень сторін судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують відносин (абзац дев`ятий мотивувальної частини рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 2-605/12 ( а.с.19).

Згідно з довідкою Рівненського старостинського округу ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проте на теперішній час не проживає за вказаною адресою.

Також на запит суду при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду Бессарабська селищна рада підтвердила зареєстроване місце проживання відповідача ( лист від 07.02.2025 № 294/01-13, а.с.27).

Із позитивної характеристики стосовно ОСОБА_1 , виданої Саратською селищною радою на запит адвоката Волкова І.І., убачається, що позивач займається вихованням доньки ОСОБА_9 , яка проживає разом з ним та його матір`ю (бабусею дочки). Ним створюються всі умови для розвитку дитини, між дитиною та позивачем доброзичливі стосунки, останній, як батько, допомагає доньці у вирішенні всіх її питань.

У зв`язку з тим, що відповідач не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, з неї за позовом ОСОБА_1 заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 09 липня 2019 року у справі 513/404/19 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1300 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2019 року( а.с.53).

Як убачається із довідки лікаря поліклінічного відділення Саратської центральної лікарні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває під медичним наглядом з народження в дитячій консультації, дитина відвідує лікаря у лише супроводі батька - ОСОБА_1 .

Опитана в ході судового розгляду ОСОБА_3 у присутності спеціаліста-психолога ОСОБА_4 , (позивач видалявся із зали судового засідання), повідомила, що матір не пам`ятає, оскільки бачила її в далекому дитинстві. Все своє життя проживає з татом та бабусею. Мати їй не телефонує і не цікавиться її життям.

Спеціаліст-психолог підтвердив коректність запитань з боку представника позивача та суду, а також зазначила, що відповіді носили щирий та відвертий характер.

В межах підготовки висновку у цій справи про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно спільної з позивачем доньки органом опіки та піклування встановлено наступні обставини.

Згідно з довідкою Рівненського старостинського округу Бессарабської селищної ради, зробленою на підставі погосподарської книги, ОСОБА_2 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , її сім`я складається з неї та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На час перевірки інформації зі слів її матері відповідачка разом з донькою виїхали закордон ( а.с. 57, 58)

Відповідно до виданої Долинським ЗЗСО характеристики учениці 9 класу - ОСОБА_3 , дитина навчається у цьому закладі з 1 класу, з раннього дитинства проживає з батьком, який займається вихованням дитини, бере участь у шкільному житті дитини, відвідує батьківські збори. У педагогічному колективі відомо, що у дитини є матір, проте вона жодного разу не відвідувала навчальний заклад, не цікавилась успіхами дитини. За весь період навчання дитини матір жодного разу не спілкувалась з класними керівниками та вчителями закладу, що вказує на те, що вона не цікавиться взагалі вихованням дитини та її навчанням ( а.с. 59).

Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 4 лютого 2025 року, висновком оцінки потреб особи ОСОБА_1 , проведеними Комунальним підприємством «Саратський центр надання соціальних послуг», дитина разом з батьком та бабусею проживають в житловому будинку, дитина має окрему кімнату, забезпечена всім для вжитку та навчання, продуктами харчування, має гарні умови для проживання. Стосунки в родині позитивно впливають на емоційний стан дитини та її розвиток. Факти, які б вказували на складні життєві обставини, відсутні ( а.с.61, 62).

В ході проведених службою у справах дітей бесід з учасниками цієї справи встановлено, що донька проживає з батьком та бабусею. Батько виконує батьківські обов`язки у повному обсязі. Проте мати не має жодного контакту з дитиною і не прагне цього. Така ситуація болісно впливає на душевний стан дитини та ображає її ( а.с.61,62).

Згідно з проведеною 03 лютого 2025 року бесідою з відповідачкою встановлено, що вона фактично проживає в АДРЕСА_4 (у матері), на цей час працює закордоном. З донькою ОСОБА_9 більше восьми років не спілкувалась. Пояснила це тим, що позивач та його рідна сестра не дозволяли бачитися з дитиною. Вона робила дві спроби, коли дитина ще була у дитячому садочку та в школі. Проте вихователі та вчителі на прохання ОСОБА_1 не дозволяли їй це зробити. Водночас на пропозицію органу піки та піклування встановити години спілкування з дитиною, відповідач відмовилась, посилаючись на те, що має іншу сім`ю, пройшло багато часу і донька її не пам`ятає. Також відповідач надала власноручно написану заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_9 . У зв`язку з необхідністю виїхати закордон на роботу просила розглядати питання щодо ухвалення висновку органом опіки та піклування без її участі (протокол бесіди а.с. 56)

В матеріалах справи міститься власноручно відповідачкою написана заява, у якій вона погоджується з позбавленням її батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ( а.с. 55).

Наведені обставини дали органу опіки та піклування підстави ухвалити рішення про затвердження рішенням виконавчого комітету Саратської селищної ради від 03 квітні 2025 року № 1443 висновку про наявність всіх підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню її неповнолітньої доньки, ОСОБА_9 .

2.2. Правові висновки суду у справі

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши учасників справи, думку дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, на батьків або у відповідних випадках опікунів покладається основна відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлений обов`язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті12 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» ( у чинній редакції ) встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому вирішуючи це питання, суд перш за все оцінює настання позитивного результату для дитини у разі прийняття такого рішення.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Водночас, позбавлення батьківських прав є юридичною відповідальністю (санкцією) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У цій справі судом на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановлено, що позивач з часу припинення спільного проживання з відповідачкою, фактично сам здійснює утримання та виховання їх спільної доньки.

Довідки із закладу охорони здоров`я, на обліку в якому перебуває дитина з народження; закладу середньої освіти, в якому дитина навчається; довідки селищного голови старостинського округу за місцем проживання позивача з дитиною; акти обстеження умов проживання; проведені службою у справах дітей бесіди зі сторонами у справі та їх дитиною; відмова відповідача від встановлення органом опіки та піклування часів спілкування з дочкою вказують на те, що ОСОБА_2 відмовляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Власноручна заява відповідачки про згоду на позбавлення батьківських прав також береться до уваги судом, оскільки у суду відсутні підстави брати під сумнів добровільність такої заяви.

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджується також висновком органу опіки та піклування у цій справі, який вважає, що наявні всі підстави для ухвалення такого рішення.

Судом також береться до уваги думка дитини у цій справі, яка повідомила суду, що пам`ятає матір лише в далекому дитинстві. Остання не спілкується з нею, не вітає з днем народження, не цікавиться з її життям. Спроби з її боку поспілкуватися не призвели до жодних результатів.

Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим, а тому позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідатиме інтересам дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2, ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Зважаючи, що саме на батьків покладається обов`язок утримувати дитину, мінімальний прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 р становить 3 196 грн та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1596 грн, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи вимоги позивача, згідно з якими він просить стягнути аліменти з відповідача, які перераховувати на особистий рахунок дочки, суд дійшов висновку про можливість задоволення такої вимоги змінивши по суті спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

3.Розподіл судових витрат:

У позовній заяві позивач просив покласти всі судові витрати на нього. Позивачем сплачений судовий збір у встановленому законом порядку, що підтверджується квитанцією № ID9334-6073-4791-2792 від 29.01.2025 року (а.с.5).

За таких обставин, керуючись принципом диспозитивної суд не вирішує питання про розподіл судових витрат здійснених позивачем у цій справ у передбаченому ст. 141 ЦПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку с. Рівне Тарутинського району Одеської області, громадянку України батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Долинка Саратського району Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Рівне Тарутинського району Одеської області на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1598 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 січня 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 у місячний строк з дня набрання цим рішенням законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий рахунок для отримання аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Рівне Тарутинського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, у разі якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18.07.2025 року.

Суддя І.М. Кирилюк