Справа № 404/1098/23
Провадження №2/405/404/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 404/1098/23 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 01 серпня 2018 року між ПАТ «Українська пожежно страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4638644, відповідно до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого автомобіля марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 02 липня 2019 року приблизно о 20 год. 15 хв. в м. Кропивницькому по вул. Шевченка мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріальних збитків. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.07.2019 року (справа №405/5196/19) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АМ/4638644 від 01.08.2018 року та на підставі страхового акту №ОЦ/173/069/19/0071 від 19.08.2019 року ПрАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування в розмірі 7 154 гри. 97 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2610 від 19.08.2019 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 7 154 грн. 97 коп.

Зазначив, що підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Водночас, як вбачається з постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.07.2019 року, відповідач керував транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos»», д.н.з. НОМЕР_2 , та в подальшому від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого страховою компанією страхового відшкодування за Полісом № АМ/4638644 від 01.08.2018 року.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони відповідача проведено не було.

Крім того, зазначив, що 01.10.2020 рожу, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (ФОП ОСОБА_1 ) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, в тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АМ/4638644 від 01.08.2018 року.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 7 154 грн. 97 коп., та стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 березня 2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі ч.1 ст.27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, та відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.

Позивач ФОП ОСОБА_1 подав клопотання, яке сформоване в системі «Електронний суд» 29.05.2025 року, та зареєстроване судом 29.05.2025 року за вх. №16643 про розгляд справи без його участі та участі його представника та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ч.ч.5, 6, 11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяв по суті справи, а так само клопотань, письмових пояснень чи заперечень, - не надходило, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст. 12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 02.07.2019 року о 20 год. 15 хв. в м. Кропивницький по вул. Шевченка, 40/29, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого транспортні засоби: «Mitsubishi Lancer», н.з. НОМЕР_1 та «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_3 отримали механічні пошкодження.

Крім того, 02.07.2019 о 20 год. 15 хв. в м. Кропивницький по вул. Шевченка, 40/29 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів) та відмовився в присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2019 року (справа 405/5196/19), яка набрала законної сили 06 серпня 2019 року, за зазначеними вище подіями, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до зазначених положень ЦПК України, зазначені вище обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмова на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а також винність відповідача у вчиненні ДТП, що визначені у постанові суду у справі про адміністративне правопорушення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2019 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Судом також встановлено, що 01 серпня 2018 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4638644, терміном дії з 00:00 год. 01.08.2008 по 31.07.2019, відповідно до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого автомобіля - марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам.

При цьому, 31 липня 2019 року від потерпілого ОСОБА_3 на адресу ПрАТ «УПСК» надійшла заява про страхове відшкодування за фактом пошкодження транспортного засобу «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, яка мала місце від 02 липня 2019 року, в розмірі 7 154 грн. 97 коп.

Крім того, 03 липня 2019 року представником страховиком було оглянуто транспортний засіб «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_3 та складено Акт огляду транспортного засобу.

На підставі складеного ПрАТ «УПСК» страхового акту № ОЦ/173/069/19/0071 від 19 серпня 2019 року, Страховик виплатив потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 7 154 гри. 97 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2610 від 19.08.2019 року.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу ОСОБА_2 . Страховиком було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу за вих. №РУ/19/0071 від 06.11.2019 року, однак ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони відповідача проведено не було.

Судом також встановлено, що 01.10.2020 рожу між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) було укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед Первісним кредитором.

Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання договору сторонами, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісної кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань) (п.п.3.1.1, 3.1.3 Договору).

Відповідно до п.п.5.1, 5.2 Договору в період дії цього Договору Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає заповнений належним чином в паперовому електронному вигляді (на CD накопичувані у форматі .xls) Реєстр прав вимоги згідно форми, яка наведена в Додатку 1 до цього Договору.

Первісний кредитор разом з Реєстром прав вимог зобов`язується передати Новому кредитору документацію. Передача документації оформлюється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженим представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін за Реєстром, наведеним в Додатку 1 до цього Договору.

Згідно з Додатком № 1 до Договору №01/102020 про відступлення права вимоги від 01 жовтня 2020 року ПрАТ «УПСК» відступило ФОП ОСОБА_1 право вимоги до відповідача ОСОБА_2 (номер договору страхування №ОЦ/173/069/19/0071 від 19.08.2019 року) суму боргу в розмірі 7154 грн. 97 коп.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-IV від 01 липня 2004 року, чинного на час ДТП, яка мала місце 02.07.2019 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4638644 є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами зазначеного Договору виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання, в тому числі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 33.1.1 п. 33.1. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Так, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), та, відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом..

Враховуючи наведені вище положення Закону та встановлені судом фактичні обставини справи, зокрема, те, що відповідач ОСОБА_2 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи забезпеченим за полісом № АМ/4638644 транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо визначення стану наркотичного сп`яніння, на підставі чого постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що позивач на підставі п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на звернення до суду з позовом до відповідача.

З огляду на викладене вище, та розглядаючи справу в межах заявлених позивачем предмета та підстав позову, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності на предмет їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, які є обґрунтованими, слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу 7 154 грн. 97 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, судом відзначається наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ФОП ОСОБА_1 , враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., оплачений позивачем за подачу позовної заяви.

Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, в редакції Закону 2004 року. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем ФОП ОСОБА_1 у поданій до суду позовній заяві заявлено про понесені ним витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

При цьому, судом відзначається, що відповідно до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року, укладеного між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП ОСОБА_1 , предметом даного договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту, з метою захисту та відновлення порушених, невизнаних, оспорюваних прав та законних інтересів Клієнта, які виникли у останнього на підставі Договорів про відступлення права вимоги та інших, укладених ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з п.2.1.2 Договору Адвокат зобов`язується представляти законні інтереси Клієнта та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені, зокрема, ЦПК України.

Детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із виконанням даного договору, погоджується за власною згодою сторін та оформлюється Додатковою угодою (угодами) до цього Договору (п. 4.1 Договору).

Відповідно до додаткової угоди №0071 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року, укладеної 11 листопада 2022 року між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП ОСОБА_1 сторони домовилися, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року, по страховій справі №ОЦ/173/069/19/0071 становить 3 000 грн., що сплачується Клієнтом Адвокату за надання останнім послуг, які визначені п.2 цієї Додаткової угоди (п.1 Додаткової угоди).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди найменування та вартість послуг, які надаються Клієнту Адвокатом по справі, що визначена п.1 цієї Додаткової угоди: аналіз судової практики та обговорення з Клієнтом правової позиції по справі (кількість витраченого часу 2 год.), вартість послуги (гонорару) 500 грн., написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду (кількість витраченого часу 5 год.), вартість послуги (гонорару) 1000 грн., супровід та контроль судової справи (подання заяв, клопотань, звернення до державної виконавчої служби) вартість 1500 грн.

Як вбачається з Акту здачі - приймання робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року, підписаного 11 листопада 2022 року адвокатом Самойленком П.М. та ФОП ОСОБА_1 всього витрачено адвокатом часу на надання послуг 7 годин., загальна вартість робіт (надання послуг) становить 1500 грн., перераховані послуги виконані в повністю, Клієнт претензій відносно обсягу, якості та терміну надання послуг до Адвоката не має. Крім того, Клієнтом здійснено авансування послуг Адвоката для здійснення супроводу та контролю судової справи (подання заяв, клопотань, звернення до державної виконавчої служби) в розмірі 1500 грн.

Відповідно до платіжних доручень № Р24АР24А477765906D16221 від 11.11.2022 року та № Р24АР24А477761887D80926 від 11.11.2022 року платником ОСОБА_1 на рахунок отримувача ОСОБА_4 були перераховані грошові кошти в загальному розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судомна підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено понесення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн. 00 коп., в суді першої інстанції. Крім того, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу відповідає критерію розумності, на підставі чого підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ФОП ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регресу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку регресу заподіяний збиток в межах виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 7154 (сім тисяч сто п`ятдесят чотири) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова