КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/611/25
Провадження № 2/391/309/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді Капиш В.М.

секретаря судового засідання Говорової К.О.

розглянувши заяву представника позивача в інтересах якого діє адвокат Попович Павло Олександрович про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Попович Павло Олександрович до ОСОБА_2 , Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, треті особи ОСОБА_3 та державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» про скасування рішення про державну реєстрацію речового права,

В С Т А Н О В И В:

Позивач від імені якого діє адвокат Попович П.О. звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

Одночасно з поданням позовної заяви, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов та накласти арешт на земельну ділянку кадастровий №:02:000:1231, площею 2 га. (розташованої на території Компаніївської селищної ради (Червоновершківська сільська рада) право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Заяву обґрунтував тим, що ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його погодження, відповідно до Розпорядження голови Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області №470-р від 17 серпня 2005 року, згідно вимог ст.ст. 17, 118 Земельного кодексу України, було передано у власність земельну ділянку площею 2 га. із земель резервного фонду Червоновершківської сільської ради.

Під час надання у власність вказаної земельної ділянки, було розроблено та затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок, яка затверджена розпорядником землі та погоджена проведеною Державною землевпорядною експертизою №1511 від 15.04.2005 року.

Обмінні файли вище вказаної технічної документації щодо приватизації земельно були прийняті КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №4429 від 25.04.2005 року.

Згідно матеріалів вище вказаної технічної документації, начальником Компаніївського районного відділу земельних ресурсів було погоджено експлікацію земельної ділянки переданої у власність із зазначенням координат місця розташування земельної ділянки, яка передавалась у власність ОСОБА_1 в порядку приватизації. Актом виділення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_1 , в присутності землевласника та суміжних власників землі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були закріплені межі земельної ділянки встановленням дерев`яних кілків. Встановлення вказаних межових знаків зазначено згідно схеми узгодження меж земельної ділянки.

Згідно Акту передачі межових знаків від 22.05.2004 року, вище вказані межові знаки в кількості 8-ми штук, було передано на зберігання ОСОБА_1 як землевласнику.

За результатами погодження проекту землеустрою ОСОБА_1 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії КР №053021 від 19.10.2005 року площею 2 га., для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером :02:000:5032, яка розташована на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (ділянка № НОМЕР_2 ). Вказаний Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за №8 від 19.10.2005 р.

В подальшому, ОСОБА_1 , з метою впорядкування своїх майнових прав та внесення відомостей про свою земельну ділянку до публічної кадастрової карти, відповідно до договору було замовлення розроблення технічної документації та подано до Державного земельного кадастру заяву від 29.01.2025 року (реєстраційний номер ЗВ-025) разом з доданими до неї технічними документами.

За результатами розгляду заяви Державним кадастровим реєстратором було прийнято Рішення №РВ-025 від 31.01.2025 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, в зв`язку з тим, що згідно з даних Державного земельного кадастру виявлено знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, а саме перетин з земельною ділянкою №:02:000:1231. Площа співпадає на 98,8875 відсотків.

Відповідно, з 31.01.2025 р. ОСОБА_1 стало відомо, що на її земельну ділянку надану у власність згідно Актом Серії КР №053021 від 19.10.2005 року площею 2 га., накладаються інша земельна ділянка за кадастровим номером №:02:000:1231, межі якої накладаються на 98,8875 %.

Звернувшись за правовою допомогою, ОСОБА_1 за результатами моніторингу сайту селищної ради за посиланням на вище вказаний кадастровий номер, стало відомо, що Компаніївською селищною радою Кіровоградської області Рішенням №4292 від 23 вересня 2021 року земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:1231 полощею 2 га., було передано у власність ОСОБА_3 .

В подальшому, згідно перевірки загально доступних відомостей ДЗК за посиланням на вказаний кадастровий номер земельної ділянки, стало відомо, що земельну ділянка за кадастровим номером :02:000:1231 площею 2 га. з 17.11.2021 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Зазначає, що земельна ділянка надана у власність згідно Акту Серії КР №053021 від 19.10.2005 року площею 2 га., не вибувала із власності ОСОБА_1 , не вилучалась у законний спосіб, використовується за призначенням.

Вказує на те, що на час звернення із позовними вимогами наявні ризики, настання яких зумовить неможливість виконання рішення суду та повернення земельної ділянки законному володільцю, а саме у разі її відчудження третім особам, обтяження правами і обов`язками третіх осіб, зміни об`єкту цивільних прав та інші обставини, що потребуватимуть повторного звернення позивача до суду для захисту своїх порушених прав.

Оскільки попередній набувач - ОСОБА_3 вже відчужила спірну земельну ділянку іншій особі - ОСОБА_2 , який також може її у подальшому відчужити, то у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглядаючи дану заяву про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, суддею враховано висновок ВС у складі ОП КЦС у постанові від 14 червня 2021 року у справі №308/8567/20. У якій зроблено висновок про те, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову, у разі повернення позовної заяви відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

При розгляді заяви суд приймає до уваги наступні обставини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України встановлено, що заходами забезпечення позову є:накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частинами 1, 7, 8, 11 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Предметом позову у даній справі є земельна ділянка кадастровий №:02:000:1231, площею 2 га. та яка, згідно матеріалів справи, накладається на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 . Відчуження вказаної земельної ділянки чи зміна правового статусу їх власником може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів

Згідно позиції Верховного Суду, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти певні дії може призвести до їх подальшого відчуження іншим особам, внаслідок чого буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання судового рішення у випадку задоволення позову, тобто може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та накласти арештна спірну земельну ділянку.

Такий захід забезпечення позову є необхідним й співмірним із заявленими вимогами.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 153, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача в інтересах якого діє адвокат Попович Павло Олександрович про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Попович Павло Олександрович до ОСОБА_2 , Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, треті особи ОСОБА_3 та державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» про скасування рішення про державну реєстрацію речового права задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий № :02:000:1231, площею 2 га. (розташованої на території Компаніївської селищної ради (Червоновершківська сільська рада) право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.М. Капиш