П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року місто Київ

справа №363/5263/23

провадження№22-ц/824/10974/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Якименком Миколою Миколайовичем,

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2025 року, постановлену у складі судді Рудюка О.Д.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 у справі №363/5263/23 затверджено мирову угоду, укладену 05.12.2023 між батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 .

У квітні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М.М. звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 року у цивільній справі №363/5263/23, посилаючись на те, що у Державної прикордонної служби України, яка виконує ухвалу суду про затвердження мирової угоди, викликає труднощі розуміння підпунктів 5.2 - 5.4 мирової угоди від 05.12.2023.

Крім того, зазначив, що розуміння та трактування умов мирової угоди з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 (викладене у листі Головного центру обробки спеціальної інформації № 19-20736/18/24 від 22.03.2024) свідчить про те, що ДПСУ помилково розуміє судове рішення, яке виконується ДПСУ, як таке, що містить повну заборону виїзду дитини за кордон.

Разом з тим, зі змісту ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 у справі №363/5263/23 затверджено мирову угоду, укладену 05.12.2023 між батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідує, що за обставин чітко визначених підпунктами 5.3 та 5.4 мирової угоди від 05.12.2023 не діє заборона на перетин кордону, встановлена підпунктом 5.2 мирової угоди від 05.12.2023.

Посилаючись на зазначені обставини, та враховуючи забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі і права на свободу вільного пересування дитини, просив роз`яснити для вірного розуміння Державною прикордонною службою України судове рішення - ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 у справі №363/5263/23, якою затверджено мирову угоду укладену 05.12.2023 між батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для більш повного розуміння ухвали суду, вважає за необхідне викласти підпункти 5.2 - 5.4 мирової угоди від 05.12.2023 так, щоб підтвердити, що ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) заборонений перетин державного кордону України до досягнення ним 16 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за винятком випадків коли перетин кордону ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) дозволено, а саме: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) дозволено перетин кордону України у супроводі батька за наявності нотаріальної згоди матері дитини ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), виданої не більше ніж за 30 днів до дня перетину державного кордону України дитиною та зазначенням строку повернення дитини в Україну; ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) дозволено перетин кордону України у супроводі матері за наявності нотаріальної згоди батька дитини ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), виданої не більше ніж за 30 днів до дня перетину державного кордону України дитиною та зазначенням строку повернення дитини в Україну.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.04.2025 відмовлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Якименку М.М. у роз`ясненні судового рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким роз`яснити Адміністрації Державної прикордонної служби України судове рішення - ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 у справі №363/5263/23, якою затверджено укладену 05.12.2023 мирову угоду між батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали.

Заява про роз`яснення судового рішення розглянута судом без виклику учасників справи, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є підставою для скасування судового рішення.

Крім цього, зазначає, що незважаючи на положення мирової угоди з огляду на лист Державної прикордонної служби, станом на сьогодні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не дозволено та необхідно відмовити у перетині кордону у супроводі одного з батьків за наявності нотаріальної згоди другого з батьків, а й навіть у випадку перетину кордону у супроводі і батька, і матері, йому все одно буде відмовлено у перетині кордону.

Наведене свідчить про порушення прав малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на свободу вільного пересування дитини та перетин кордону за умови виконання батьками положень мирової угоди щодо надання нотаріальної згоди одного з батьків на такий перетин кордону та супроводу іншого з батьків.

Зазначене, враховуючи забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі і права на свободу вільного пересування дитини, свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 18.04.2025 у справі № 363/5263/23 про відмову в роз`ясненні судового рішення.

Учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судове засідання не з`явилися представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М.М., представник Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради, які повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток - повідомлень до електронних кабінетів учасників, через підсистему "Електронний суд", що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с. 218,220).

Також в судове засідання не з`явилася позивач ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), яка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки - повідомлення на адресу її електронної пошти, яку остання зазначила, як засіб комунікації з нею, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с. 219).

25 липня 2025 року ОСОБА_9 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вона наразі перебуває за межами України, оскільки тимчасово на строк трудового контракту виїхала до Швеції. На цей період син проживає з батьком і вона може спілкуватися з ним лише онлайн, через те, що її син не має можливості перетнути кордон України. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким роз`яснити Адміністрації Державної прикордонної служби України судове рішення - ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 у справі № 363/5263/23.

За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`ясненні судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що резолютивна частини ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 викладена чітко та зрозуміло, а обставини, що на думку заявника, стали підставою для подання такої заяви, не можуть бути підставою для роз`яснення судового рішення відповідно до вимог ст. 271 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

У пункті 32 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою (необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю).

Відповідно до ч.1 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення судового рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого ним судового рішення, які нечітко ним сформульовані.

Виходячи зі змісту статті 271 ЦПК України, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 04 листопада 2021 року в справі № 591/1473/21 (провадження № 61-17370ск21).

Предметом позову у цій справі є визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_2 (позивачка) та ОСОБА_1 (відповідач).

Під час розгляду справи, 05.12.2023 сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду із спільною заявою про укладення мирової угоди та затвердження її судом. Сторони просили затвердити мирову угоду у редакції щодо якої сторони дійшли згоди, при цьому сторони погодили, що укладенням мирової угоди не були, і не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави, і саме в такій редакції, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 була затверджена мирова угода сторін, зокрема і в пунктах 5.2 -5.4, в частині яких і просить роз`яснити судове рішення заявник.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 затверджено мирову угоду, укладену 05.12.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої пунктом 5 визначені наступні взаємні заборони та дозволи щодо перетину дитиною державного кордону України.

Зокрема, пункти 5.2 -.5.3 мирової угоди викладені у такій редакції, що відповідає редакції спільної заяви сторін, а саме:

"5.2. Заборонити сину ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) перетин державного кордону України до досягнення ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) 16 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

5.3. Дозволити сину ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) перетин державного кордону України у супроводі батька за наявності нотаріальної згоди матері дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області 07.07.2015), виданої не більше ніж за 30 днів до дня перетину державного кордону України дитиною та зазначенням строку повернення дитини в Україну.

5.4. Дозволити сину ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) перетин державного кордону України у супроводі матері за наявності нотаріальної згоди батька дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 05.01.2005), виданої не більше ніж за 30 днів до дня перетину державного кордону України дитиною та зазначенням строку повернення дитини в Україну"

Отже, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди, зокрема в пунктах 5.2-5.4 викладена чітко і зрозуміло, як викладені вони у спільній заяві сторін, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для її роз`яснення.

Доводи сторони відповідача, які підтримані і стороною позивача, в тій частині, що у Державної прикордонної служби України, яка виконує ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023, викликає труднощі розуміння підпунктів 5.2 - 5.4 мирової угоди від 05.12.2023, про що свідчить внесення до відповідної бази даних відомості щодо заборони ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перетин державного кордону України до досягнення ним 16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не дають підстав вважати висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення помилковим.

Окремо слід зауважити, що оскільки, виходячи зі змісту статті 271 ЦПК України, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання, а Державна прикордонна служба України такою особою не є, підстави для роз`яснення ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023 відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2023,- відповідає вимогам закону.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення без виклику учасників справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зі змісту ч.3 ст.271 ЦПК України слідує, що для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення повідомлення учасників справи є необов`язковим.

Таким чином відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді питання про роз`яснення судового рішення були допущені порушення норм процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними і підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Якименком Миколою Миколайовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус