Справа № 202/4157/25
Провадження № 2/202/3054/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

18 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивач в особі свого представника адвоката Маховика Р.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області», яким змінено територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 червня 1999 року між нею і ОСОБА_2 в Авдіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 121.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства.

З лютого 2025 року шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим.

За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, а також вирішити питання про залишення проживання дітей з матір?ю.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

В свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи за своїм місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом установлено, що 27 червня 1999 року в Авдіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , про що складений актовий запис № 121 та видано свідоцтво про шлюб.

Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з матеріалами справи в лютому 2025 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо.

Позивач примиритися з відповідачем не бажає.

Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.

Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові наполягає на розірванні шлюбу, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила, тому прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « ОСОБА_6 », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку.

Щодо вимоги про залишення проживання дітей з позивачем, то суд зазначає, що відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи, що в даному випадку старша дитина досягла чотирнадцяти років і вправі самостійно визначати своє місце проживання, а молодша дитина досягла десяти років та її місце проживання має визначатися за спільною згодою батьків та самої дитини, між сторонами немає спору щодо місця проживання малолітньої дитии, то її місце проживання може бути визначено і без констатації місця проживання в судовому рішенні.

Враховуючи вищенаведене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , зареєстрований 27 червня 1999 року в Авдіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 121.

Прізвище дружині після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Наталія Марченко