ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року

м. Харків

справа № 635/9341/24

провадження № 22-ц/818/2481/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Смелянець К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позикиза апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2024 року, постановлене під головуванням судді Лук`яненко С.А.,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2024 року з урахуванням ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2025 року про виправлення описки, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10 червня 2023 року, яка складається із суми позики у розмірі 12 507 євро, відсотків за період з 07 серпня 2023 р. по 27 березня 2024 р. у розмірі 35 339 євро та компенсацію моральної шкоди за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 5 000 євро. Зазначено, що відсотки у розмірі 35 339 євро стягнути в національній українській валюті за офіційним курсом Національного банку України на день фактичного стягнення, іншу суму у розмірі 17 507 євро у валюті Євро

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Цимбалюк Сергій Васильович посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що ОСОБА_2 ніколи не користувався системою "Електронний суд" ЄСІТС або іншими комунікаційними системами обміну, отримання інформації, в тому числі мобільним додатком порталу "ДІЯ". Він особисто не має і не отримував ключів доступу до цих систем і не може відслідковувати отримання, чи надсилання будь- якої кореспонденції від його імені та за допомогою комунікаційних систем. Відповідач ОСОБА_2 , 1943 року народження, та в силу свого похилого віку ніколи особисто нічого не робив з електронними засобами обміну інформацією і завжди використовував і використовує для спілкування звичайний кнопковий мобільний пристрій з номером телефону оператора Київстар. Вказує, що він ніколи особисто не відсилав електронну кореспонденцію до суду за допомогою підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС, в тому числі в 2021 році. Він просто не вміє цього робити та не має ключів доступу до системи. Зазначав, що вказаний у розписці номер мобільного телефону ОСОБА_2 не належить та ніколи не належав і ніякого відношення до нього не має, електронної пошти не має, ніколи її не реєстрував особисто та не просив про це сторонніх осіб. Взагалі, в силу свого похилого віку, не має намірів, потреби, бажання чи вміння до користування електронними засобами комунікації. Вказує, що йому 80 років, він ніколи не користувався Приват24, не розуміє що це і як працює. Крім того, не користується і не вміє користуватися персональним комп`ютером та не має у власності і ніколи не мав подібного пристрою. Таким чином, не міг надсилати електронні листи позикодавцю ОСОБА_1 , не міг їх підписувати ЕЦП, а тим більше не брав у цієї особи будь-яких коштів. Вважає, що всі ці події трапились після інциденту з судовою справою №630/810/21, де його інтереси за порадою ОСОБА_3 мав представляти ОСОБА_1 . Ймовірно, що під час здійснення представництва його інтересів у зазначеній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали доступ, до йогомоїх персональних даних, що надало їм змогу оформити/отримати ЕЦП від його імені та підробити договір позики, за яким він ніколи не отримував будь-які кошти, тим більше у іноземні валюті. Вважає, що саме при вчиненні його сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дій направлених на реалізацію власних намірів до заволодіння його майном, отримавши його персональні данні, вони у змові з ОСОБА_1 використали їх на власну користь й підробили розписку, якою він нібито посвідчив отримання коштів. Вважає, що його сусіди використали його персональні данні для своїх злочинних махінацій. Просив провести розслідування стосовно того, на кого зареєстрований зазначений в розписці номер телефону, по якому IP-адресу було зареєстровано зазначену електронну пошту, та в який день вона створена, а також прояснити питання зі злочинним створенням і використанням ЕЦП. За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження. Досудове розслідування триває. Вважаємо, що надаючи оцінку доказам по справі суд допустився невірної оцінки наданим позивачем доказам та взагалі не здійснив оцінку належних доказів у зв`язку з чим дійшов до невірного і нічим не обґрунтованого висновку, що відповідач особисто надсилав позива- електронного листа, в якому містився текст розписки, що за своїм змістом є таким, що складена кваліфікованим юристом, а не особою у віці 80 років, яка не має юридичної освіти і ніколи не мала відношення до складання документів. Судом першої інстанції не встановлено і факту отримання коштів. Відповідач не отримував жодних коштів від позивача, що не було, належним чином, доведено в суді. Надані позивачем докази у вигляді боргової розписки не підтверджують факту передання грошей. Суд першої інстанції не дослідив джерело походження цих коштів, що ставить під сумнів законність їх передачі. Крім того судом першої інстанції не було його належним чином повідомлено про розгляд справи. Він не отримував судових повісток у належний спосіб, що позбавило його можливості захистити свої права та подати відповідні докази.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить змінити мотиви суду першої інстанції та задовільнити його позовні вимоги частково із відмовою в задоволенні позовних вимог в частині стягнутих відсотків за період з 07 серпня 2023 року по 27 березня 2024 року у розмірі 35 339 Євро, у зв`язку з необґрунтованістю під час дії військового стану в країні .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі 12 507 євро за борговою розпискою від 10 червня 2023 року, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем до суду надано детальний розрахунок суми позики з урахуванням нарахованих обов`язкових до сплати позичальником платежів та процентів за користування коштами позикодавця, з яким погоджується суд, а саме: сума позики 12 507 євро; нараховані відсотки з 07 серпня 2023 року по 28.03.2024 року (235 днів) х 105 євро = 24 675 євро; 15 % річних від суми, якою користується відповідач, становить 10 664 євро. Крім того, сума компенсації моральної шкоди, передбачена розпискою, становить 5 000 євро. Отже, загальна сума заборгованості складає 52 846 євро.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що 10 червня 2023 року ОСОБА_2 була складена розписка в електронній формі та підписана його кваліфікованим електронним підписом, який підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Відповідно до вказаної розписки позичальник ОСОБА_2 отримав на руки готівкою від позикодавця ОСОБА_1 у борг позику готівкою у сумі 12 507 євро, що станом на 10 червня 2023 року становило 488 945 гривень, для власних потреб (закінчення ремонтних робіт у другому житловому будинку за місцем проживання, оформлення права власності на нього, оформлення кадастрового номеру його земельної ділянки та інші витрати, витрати агентства нерухомості щодо послуги з оцінки та продажу одного із двох житлових будинків для повернення суми позики).

Вищезазначену суму позики, а саме 12 507 євро, ОСОБА_2 зобов`язався повернути позикодавцю у цій же валюті у повному обсязі до 17 години 06 серпня 2023 року включно за місцем реєстрації позикодавця в смт. Васищеве Харківського району Харківської області.

Позика була надана безвідсотково, однак у випадку прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання у визначений розпискою строк, позичальник з позикодавцем домовились, що починаючи з 00 год. 00 хв. 07 серпня 2023 року позичальник зобов`язаний сплачувати позикодавцю кожного дня до 17 години за адресою його реєстрації фіксовану суму відсотків 105 євро за кожен день користування коштами позикодавця, а також додатково 15 відсотків річних від неповернутої суми без обмеження граничних сум, нарахованих протягом визначеного розпискою строку позовної давності. При цьому для щомісячного розрахунку відсотків першого дня кожного наступного місяця береться не повернута сума позики станом на останній день минулого місяця з доданням нарахованих сум, передбачених зазначеним абзацом розписки. Сплата відсотків має бути здійснена у гривнях за курсом НБУ на день фактичної сплати.

В разі неповернення суми позики у повному обсязі до 17 години 10 серпня 2023 року позичальник зобов`язався негайно сплатити позикодавцю відшкодування моральної шкоди за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 5 000 євро одноразово, що не впливає на продовження нарахування вищезазначених сум.

В разі відмови позикодавця від отримання грошових коштів (валютних цінностей), які повертає йому позичальник, або відсутності позикодавця під час повернення позики або її частини у визначеному розпискою місці, позичальник вправі передати їх на депозит будь-якого приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області, що буде свідчити про своєчасне виконання ним умов боргового документа.

04 вересня 2023 року ОСОБА_2 склав ще одну розписку в електронній формі, яку підписав своїм кваліфікованим електронним підписом, якою визнав заборгованість у сумі 16546 євро. Цю суму він зобов`язався повернути до 12 години 00 хвилин 5 вересня 2023 р., щоб уникнути сплати 5000 євро у відшкодування моральної шкоди. Про прощення на таких умовах 5000 євро моральної шкоди у разі сплати боргу вони домовились з позивачем 4 вересня 2023 року.

Однак встановлений строк 05 вересня 2023 року ОСОБА_2 борг позивачу не повернув.

В обґрунтування вимог позовної заяви ОСОБА_1 посилався на те, що позичальник ОСОБА_2 отримав на руки готівкою від позикодавця ОСОБА_1 у борг позику готівкою у сумі 12 507 євро, що станом на 10 червня 2023 року становило 488 945 гривень, для власних потреб (закінчення ремонтних робіт у другому житловому будинку за місцем проживання, оформлення права власності на нього, оформлення кадастрового номеру його земельної ділянки та інші витрати, витрати агентства нерухомості щодо послуги з оцінки та продажу одного із двох житлових будинків для повернення суми позики). Вищезазначену суму позики, а саме 12 507 євро, ОСОБА_2 зобов`язався повернути позикодавцю у цій же валюті у повному обсязі до 17 години 06 (шостого) серпня 2023 року включно за місцем реєстрації позикодавця в смт. Васищеве Харківського району Харківської області. Позика була надана безвідсоткова, однак у випадку прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання у визначений розпискою строк, позичальник з позикодавцем домовились, що починаючи з 00 год. 00 хв. 07 серпня 2023 року позичальник зобов`язаний сплачувати позикодавцю кожного дня до 17 години за адресою його реєстрації фіксовану суму відсотків 105 євро за кожен день користування коштами позикодавця, а також додатково 15 відсотків річних від неповернутої суми без обмеження граничних сум, нарахованих протягом визначеного розпискою строку позовної давності. При цьому для щомісячного розрахунку відсотків першого дня кожного наступного місяця береться не повернута сума позики станом на останній день минулого місяця з додаванням нарахованих сум, передбачених зазначеною розпискою. Сплата відсотків має бути здійснена у гривнях за курсом НБУ на день фактичної сплати. У разі неповернення суми позики у повному обсязі до 17 години 10 серпня 2023 року позичальник зобов`язався негайно сплатити позикодавцю відшкодування моральної шкоди за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 5 000 євро одноразово, що не впливає на продовження нарахування вищезазначених сум. У разі відмови позикодавця від отримання повернутих позичальником грошей (валютних цінностей) або відсутності позикодавця під час повернення позики або її частини у визначеному розпискою місці, позичальник вправі передати їх на депозит будь-якого приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області, що буде свідчити про своєчасне виконання ним умов боргового документа. Стверджуючи, що суму позики для ОСОБА_2 на тих же умовах він отримав від інших фізичних осіб, позивач 27.03.2024 року подав заяву, якою зазначив, що внаслідок збільшення у часі обсягу його відповідальності перед кредиторами в частині суми повернення позики він вимушений збільшити розмір позовних вимог, оскільки за час, який минув з моменту подання позову, відповідач добровільно з ним не розрахувався, хоча й визнав своїм відзивом від 24.10.2023 року позов, вказавши, що всі зазначені у ньому обставини дійсно мали місце, а час прострочення виконання грошового зобов`язання суттєво збільшився. Внаслідок невиконання грошового зобов`язання відповідачем позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом. З урахуванням заявлених 27.03.2024 року змін розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка складається з суми позики 12 507 (дванадцять тисяч п`ятсот сім) євро, за борговою розпискою від 10 червня 2023 року, відсотків за період з 07 серпня 2023 року по 27 березня 2024 року включно у розмірі 35 339 (тридцять п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) євро та компенсацію моральної шкоди за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) євро, передбачену зазначеною розпискою, а всього стягнути 52 846 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот сорок шість) євро, при цьому зазначені відсотки у розмірі 35 339 євро стягнути в національній українській валюті за офіційним курсом Національного банку України на день фактичного стягнення, іншу суму у розмірі 17 507 (сімнадцять тисяч п`ятсот сім) євро у валюті Євро, а також вирішити питання судових витрат.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Положеннями частини першої статті 530 цього Кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданої позивачем розписки убачається, що ОСОБА_2 отримав у борг 12 507 Євро, які зобов`язався повернути.

Зазначена розписка підписана ЕЦП 10.06.2023 року, сертифікат на який видано АЦСК АТ КБ "ПриватБанк".

Доказів повернення суми боргу, матеріали справи не містять.

Посилання представника апелянта, що відповідачем не отримувався ЕЦП є безпідставними, оскільки доказів, що ОСОБА_2 ніколи не було отримано ЕЦП, матеріали справи не містять.

Факт наявності заборгованості за договором позики відповідачем не спростовано.

Сам факт звернення до органів поліції із заявою про шахрайські дії, також не підтверджує даних, що ЕЦП отримувався іншою особою, а не відповідачем.

Щодо стягнення відсотків за невиконання боргового зобов`язання, судова колегія зазначає наступне.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ), що набрав чинності 17 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, за змістом якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та в тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Закон № 2120-ІХ виключив можливість нарахування сум за статтею 625ЦК України з 24 лютого 2022 року.

Крім того, під час судового засідання суду апеляційної інстанції позивач визнав вимоги апеляційної скарги в частині стягнення відсотків та не підтримав свої вимоги про стягнення відсотків у розмірі 35 339 Євро, у зв`язку з тим, що стягнення за ч.2 ст. 625 ЦК України під час військових дій, суперечить закону.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія дійшла висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, слід відмовити, як таких, що суперечать вимогам закону.

Щодо стягнення 5 000,00 Євро моральної шкоди, судова колегія зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зі змісту розписки щодо отримання боргу вбачається, що дана розписка надається безвідсотково, однак має умову щодо відшкодування моральної шкоди при порушенні виконання основного зобов`язання, що за своєю суттю є штрафною санкцією.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ), що набрав чинності 17 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, за змістом якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та в тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія доходить висновку, що підстав для стягнення 5 000,00 Євро за прострочення виконання зобов`язання, не вбачається.

Таким чином стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сума боргу в розмірі 12 507,00 Євро.

Доводи апелянта про те, що грошові кошти від позивача він не отримував, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вказаного рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовні вимоги - задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича- задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2024 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 12 507,00 Євро.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 17.07.2025 року.