Справа №442/4075/25
Провадження №2/442/1317/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

за участю представників:

від позивача: Сорока В.Л., Хевпа І.М.

від відповідача: Сирова З.З.

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому просить на підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 000 грн щомісячно та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2017 було укладено шлюб сторонами. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2025 шлюб між ними розірвано. Вказує, що в шлюбі у них народився один син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що вони разом з сином проживають за її зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 . Відповідач проживає за кордоном з листопада 2023 року у Республіці Польща, місто Колобжег. Усі обов`язки щодо утримання їх спільного сина ОСОБА_3 позивач несе самостійно, вони з відповідачем не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов?язок перед дитиною та відповідно який розмір аліментів сплачуватиме на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 . Крім того, вказує, що їх спільний син ОСОБА_3 хворіє: у період з 29.03.2025 по 03.04.2025 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП Львівської обласної ради „Клінічний центр дитячої медицини". Дитині потрібен особливий догляд - періодичні обстеження, лікування та особливе харчування. Щодо роботи відповідача, як відомо позивачу, зі слів самого відповідача ОСОБА_2 , останній проживає у Республіці Польща у місті Колобжег, офіційно працевлаштований на будівництві, має офіційну заробітну плату в розмірі 2 000 євро щомісячно, в переведенні згідно офіційного курсу національного банку України на дату подання позовної заяви в офіційній валюті гривні складає 94 520 грн щомісячно. Враховуючи, що відповідач не сплачує жодних коштів на утримання сина, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сирова З.З. подала відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити частково в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 грн щомісячно та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що категорично заперечує можливість сплати аліментів у розмірі, заявленому позивачем, оскільки не має офіційного працевлаштування, його заробіток є нестабільним, має періодичний мінливий дохід, також у відповідача відсутнє рухоме чи нерухоме майно, грошові кошти, в тому числі на банківських рахунках. Окремо сторона відповідача наголошує на тому, що як вбачається із позовної заяви та інших долучених до неї документів, позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували можливість сплати відповідачем аліментів у зазначеній сумі щомісячно, також позивач жодним чином не обгрунтовала та не довела суду необхідність стягнення в її користь власне такого щомісячного розміру аліментів в сумі 8 000 гривень. При цьому, відповідач вказує, що визнає обов`язок щодо своєї участі у матеріальному забезпеченні дитини, передбачений чинним сімейним законодавством України і жодним чином не має наміру уникнути його виконання, однак наголошує на тому, що викладені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві обставини, зокрема щодо місця працевлаштування та розміру заробітку є неправдивими, оскільки між сторонами відсутнє будь-яке спілкування після ініційованого позивачем розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення позову, вказує, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 4 000 грн щомісячно. Зазначила, що відповідач дійсно проживає в Республіці Польща, проте у нього нестабільний мінливий дохід, адже він офіційно не працевлаштований. Також вказала, що витрати на лікування відносяться до додаткових витрат, а не до аліментів.

Заслухавши позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2025 по справі № 442/1623/25 розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 11.02.2017 та зареєстрований Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис за № 10.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщення/ будинку осіб № 002837/59-2025 від 17.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Ч. 1 ст. 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров`я позивача та відповідача - платника аліментів, їхнє матеріальне становище, оскільки відповідач перебуває у Республіці Польща та має нестабільний мінливий дохід, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вимоги розумності та справедливості, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, та визначає на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи із 29.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку відповідатиме інтересам їх дітей.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 1 211 грн 20 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень починаючи з 29.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; моб. тел. НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Ю.С. Кучаковський