УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 2-705/11

провадження № 61-9635св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивачі (відповідачі за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ), відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,
відповідачі: Ізмаїльська міська рада Одеської області, Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області, відділ Державного агентства земельних ресурсів у місті Ізмаїлі Одеської області, Комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунальне підприємство «Вишукувач», Приватне підприємство «Геоінформсервіс», Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- міжвідомча комісія Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області,
розглянув заяву (запит) головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Парапіра Артема Дмитровича про поновлення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ) до ОСОБА_4 , Ізмаїльської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, відділу Державного агентства земельних ресурсів у місті Ізмаїлі Одеської області, Комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунального підприємства «Вишукувач», приватного підприємства «Геоінформсервіс», відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - міжвідомча комісія Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання права власності на самочинне будівництво, встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили:

зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками, розташованими на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

зобов`язати відповідача знести самовільні будівлі, побудовані на межі їх земельних ділянок: гараж розміром 6,85 х 4,1 м, сарай розміром 4,0 х 2,0 м, надбудову входу до підвалу розміром 1,45 х 2,1 м, літню кухню;

зобов`язати відповідача відновити межові знаки;

стягнути з відповідача 825 грн у відшкодування матеріальної і 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди по 1 000 грн кожному позивачу.

У лютому 2005 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просила:

визнати за нею право власності на самовільно побудовані прибудови, зазначені в технічному паспорті під літерами «А», «А-1», «А-2», «А-3» житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ;

зобов`язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме встановити огорожу на межі земельної ділянки;

встановити ОСОБА_3 земельний сервітут на право користування земельною ділянкою відповідачів у вигляді встановлення будівельних лісів та складування будівельних матеріалів з метою ремонту частини житлового будинку відповідача на межі земельних ділянок відповідачів.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 23 березня 2005 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково.

Зобов`язав ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні земельними ділянками, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Зобов`язав ОСОБА_3 в місячний термін знести частину домоволодіння,

а саме: сарай - літ. 2, веранду (підвал) - літ. А-а1, гараж - літ. Б, вхід

у підвал - на межі земельних ділянок (лінія А-Б схеми розміщення будівель на земельній ділянці).

Зобов`язав ОСОБА_3 встановити межові знаки - частину огорожі по лінії межі між ділянками, які належать ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої.

Зобов`язав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановити межові

знаки - частину огорожі по лінії межі між ділянками, які належать

ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1 000 грн та судовий збір у розмірі 59,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовив.

Не погодившись з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2005 року, ОСОБА_3 оскаржила його вапеляційному порядку.

Апеляційний суд Одеської області рішенням від 31 січня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив частково. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2005 року змінив.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовив.

Решту рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Апеляційний суд Одеської області додатковим рішенням від 29 травня

2007 року стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у сумі 598,60 грн.

У листопаді 2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

від 23 березня 2005 року в частині зобов`язання знесення будівель за нововиявленими обставинами.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 22 лютого

2010 року заяву ОСОБА_3 задовольнив. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2005 року скасував за нововиявленими обставинами.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 14 грудня

2010 року залучив до участі у справі як третіх осіб Ізмаїльську міську раду Одеської області, Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області, відділ Державного агентства земельних ресурсів у місті Ізмаїлі Одеської області (далі - відділ Держземагентства у місті Ізмаїлі Одеської області), Комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Ізмаїльське МБТІ»).

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 28 квітня

2011 року залучив до участі у справі як третю особу Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 неодноразово уточнювали позовні вимоги та остаточно звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , Ізмаїльської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, відділу Держземагентства у місті Ізмаїлі Одеської області,

КП «Ізмаїльське МБТІ», Комунального підприємства «Вишукувач»

(далі - КП «Вишукувач»), Приватного підприємства «Геоінформсервіс»

(далі - ПП «Геоінформсервіс»), Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області

(далі - ВДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області), міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області та просили суд:

визнати незаконними та неправомірними дії та бездіяльність спеціаліста

ПП «Геоінформсервіс» Жукова А. В. з відновлення межових знаків 01 червня 2009 року;

визнати недійсним державний акт серії ЯГ № 942173 від 11 січня 2007 року на право власності на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ;

визнати недійсною технічну документацію зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: АДРЕСА_3 ;

зобов`язати відділ Держземагентства в місті Ізмаїлі Одеської області відвести в натурі (на місцевості) земельну ділянку, площею 416 кв. м, ОСОБА_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з пунктом 11.2 рішення Виконавчого комітету

від 18 серпня 1988 року № 343;

визнати протиправними дії КП «Вишукувач» в частині незаконного оформлення та виготовлення технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: АДРЕСА_3 ;

визнати протиправними дії КП «Ізмаїльське МБТІ» в частині внесення

з 20 грудня 2004 року змін до інвентарної справи та в технічний паспорт на домобудову ОСОБА_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ;

зобов`язати КП «Ізмаїльське МБТІ» анулювати зміни внесені ним з 20 грудня 2004 року у технічний паспорт на домобудову, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ;

зобов`язати ОСОБА_3 демонтувати огорожу з території земельної ділянки ОСОБА_2 , незаконно встановлену 01 червня 2009 року ОСОБА_3 під керівництвом відділу державної виконавчої служби, під час примусового виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

від 23 березня 2005 року;

зобов`язати ОСОБА_3 знести самовільні будівлі, а саме навіс літ. «б» та ліквідувати спорудження вигребу (зливну яму);

визнати протиправними дії КП «Ізмаїльське МБТІ» в частині використання плану земельної ділянки на АДРЕСА_3 із виправленнями від 27 березня 1992 року, як правовстановлюючого документа;

визнати протиправною бездіяльність КП «Ізмаїльське МБТІ» в частині встановлення факту самовільного будівництва житлового будинку, господарських споруд та споруд на АДРЕСА_3 ;

визнати недійсним звіт про встановлення межових знаків - частини огорожі по лінії межі між земельними ділянками, належними ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з іншої сторони, складений спеціалістом ПП «Геоінформсервіс» Жуковим А. В., згідно з постановою

від 29 травня 2009 року державного виконавця Хотинського С. В. про притягнення до проведення виконавчих дій спеціаліста геодезичних робіт по інвентаризації та встановленню межі земельних ділянок;

визнати недійсним план меж земельної ділянки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , складений спеціалістом ПП «Геоінформсервіс» Жуковим А. В., згідно з постановою

від 29 травня 2009 року державного виконавця Хотинського С. В. про притягнення до проведення виконавчих дій спеціаліста геодезичних робіт по інвентаризації та встановленню межі земельних ділянок;

визнати протиправними дії і бездіяльність КП «Ізмаїльське МБТІ» щодо внесення в технічний паспорт та інвентарну справу на домобудову

ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 недостовірних даних, а саме: а) зазначено, що домобудова ОСОБА_3 межує з АДРЕСА_4, хоча в дійсності вона межує з домобудовою ОСОБА_1 , б) зазначено, що гараж літера «Б» і навіс літера «б» знаходяться на суміжній межі з АДРЕСА_4 на відстані 1 м, хоча в дійсності гараж літ. «Б» знаходиться на суміжній межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 на відстані 0,77 м, а навіс літера «б» на відстані 0,62 м, в) зазначено, що стіни веранди літера «а» збудовані із пінобетону, хоча в дійсності вони саманні, г) зазначено, що прибудови до житлового будинку це веранда літера «а» і веранда літера «а-1», хоча в дійсності за своїми конструктивними елементами вони не можуть називатися верандами, д) зазначено, наявний гараж має позначення в вигляді літери «Б», хоча в дійсності наявний гараж повинен відображатися іншою літерою,

е) зазначено, що довжина межі має розмір 19,56 м, хоча в дійсності довжина цієї межі дорівнює 18,82 м, у зв`язку з чим і загальна площа земельної ділянки в 522 кв. м не відповідає дійсності, так як вона в дійсності менша та складає 518 кв. м;

визнати протиправними дії і бездіяльність КП «Ізмаїльське МБТІ» щодо не внесення в технічний паспорт та інвентарну справу на домобудову

ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 таких даних: а) що всі споруди на земельній ділянці ОСОБА_3 є самовільним будівництвом, б) що у 2004 році у домобудові ОСОБА_3 вже був водопровід, каналізація та зливна яма, в) що у веранді літ. «а-1» є опалення г) відсутні відомості, що житловий будинок літера «А» збудований на самовільно захопленій земельній ділянці, передбаченої для розширення АДРЕСА_1 ;

зобов`язати ОСОБА_3 демонтувати належні їй огорожі та відмостки з території земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

зобов`язати ОСОБА_3 знести самовільні споруди, а саме: веранду літ. «а», веранду літ. «а-1», гараж літ. «Б»;

зобов`язати ОСОБА_3 усунути проникнення стоку стічних вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У свою чергу ОСОБА_3 уточнила зустрічний позов та просила суд:

зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою;

зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 встановити межовий знак у поворотній точці № 7 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: НОМЕР_3) між їхніми земельними ділянками та земельною ділянкою ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 ;

зобов`язати ОСОБА_2 встановити частину межі між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 у вигляді твердої межи (плетеної металевої сітки) в напрямку від поворотної точки № 7 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: НОМЕР_1) до поворотної точки № 4 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами:

НОМЕР_2) згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3 і координат даних точок у державній геодезичної мережі (лінія ВГ);

зобов`язати ОСОБА_1 встановити частину межі між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 у вигляді твердої межі (плетеної металевої сітки) від поворотної точки № 7 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: НОМЕР_3) до початку лінійної споруди - цегляної огорожі, яка визначає суміжну межу землевласників, в напрямку до поворотної точки № 1 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: Х, м. - 5015573, 550; Y, м. - 3247933, 110) згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3 і координат даних точок у державній геодезичної мережі (лінія ГА).

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 15 липня

2013 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково.

Зобов`язав ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користуванні земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до додатку № 3 до висновку експерта № 50 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 2-705/11, складеного 19 березня 2013 року експертом ОСОБА_5 ).

У задоволенні решт позовних вимог відмовив.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнив частково.

Зобов`язав ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 (відповідно до додатку № 3 до висновку експерта № 50 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі

№ 2-705/11, складеного 19 березня 2013 року експертом ОСОБА_5 ).

Зобов`язав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 встановити межовий знак у поворотній точці № 7 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: НОМЕР_1) між їхніми земельними ділянками та земельною ділянкою ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 .

Зобов`язав ОСОБА_2 встановити частину межі між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 у вигляді твердої межі в напрямку від поворотної точки № 7 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: НОМЕР_4) до поворотної точки № 4 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами:

НОМЕР_2) згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3 і координат цих точок у державній геодезичної мережі (лінія ВГ).

Зобов`язав ОСОБА_1 встановити частину межі між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 у вигляді твердої межі від поворотної точки № 7 (місце розташування якої відносно державної геодезичної мережі визначається координатами: НОМЕР_1) до початку лінійної споруди - цегляної огорожі, яка визначає суміжну межу землевласників, в напрямку до поворотної точки № 1 (місце розташування якої відносно державної геодезичної сеті визначається координатами:

Х, м. - 5015573, 550; Y, м. - 3247933, 110) згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3 і координат даних точок у державній геодезичної сеті (лінія ГА).

У задоволенні решти зустрічних вимог відмовив.

На ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2010 року про скасування рішення за нововиявленими обставинами та рішення цього ж суду від 15 липня 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 05 серпня 2013 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2010 року до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до частини другої

статті 293 ЦПК України.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 05 квітня 2018 року залучив

до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступницю ОСОБА_2 , померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одеський апеляційний суд постановою від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ) задовольнив частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2013 року скасував у частині задоволення позову ОСОБА_3 до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ) про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_3 ; зобов`язання ОСОБА_3 знести самовільні будівлі та усунути проникнення стоку стічних вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ), зобов`язання ОСОБА_3 відновити межові знаки та зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати огорожу з території земельної ділянки ОСОБА_2 , незаконно встановлену 01 червня 2009 року ОСОБА_3 під керівництвом ВДВС, під час примусового виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2005 року.

Ухвалив у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишив без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця -

ОСОБА_1 ) про визнання недійсним державного акта серії ЯГ № 942173

від 11 січня 2007 року на право власності на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 ; зобов`язання ОСОБА_3 знести самовільні будівлі та усунути проникнення стоку стічних вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ), зобов`язання ОСОБА_3 відновити межові знаки та зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати огорожу з території земельної ділянки

ОСОБА_2 (правонаступник - ОСОБА_1 ), незаконно встановлену

01 червня 2009 року ОСОБА_3 під керівництвом відділу держаної виконавчої служби, під час примусового виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2005 року задовольнив.

У решті позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (правонаступниця -

ОСОБА_1 ) відмовив.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Воронкова В. О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 17 червня 2021 року відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 2-705/11. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження відмовив.

У червні 2021 року ОСОБА_3 повторно звернулася до Верховного Суду з клопотанням про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Верховний Суд ухвалою від 15 липня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження відмовив.

У липні 2021 року ОСОБА_3 втретє звернулася до Верховного Суду з клопотанням про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Верховний Суд ухвалою від 03 серпня 2021 року клопотання ОСОБА_3 задовольнив. Зупинив виконання постанови Одеського апеляційного суду

від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Верховний Суд постановою від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу адвоката Воронкова В. О. в інтересах ОСОБА_3 залишив без задоволення. Постанову Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року залишив без змін.

У травні 2023 року до Верховного Суду від головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Парапіра А. Д. (далі - головний державний виконавець) надійшла заява (запит).

Заява (запит) мотивована (ий) тим, що в провадженні Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) перебуває виконавче провадження (далі - ВП) № 66101742 від 16 липня

2021 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-705/11, виданого 23 червня 2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про зобов`язання ОСОБА_3 знести самовільні будівлі та усунути проникнення стоку ливнених вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступниця - ОСОБА_1 ), зобов`язання ОСОБА_3 відновити межові знаки та зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати огорожу з території земельної ділянки ОСОБА_2 (правонаступниця -

ОСОБА_1 ).

Також 10 серпня 2021 року на адресу виконавчої служби надійшла ухвала Верховного Суду від 03 серпня 2021 року про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

16 серпня 2021 року державний виконавець виніс постанову про зупинення виконавчих дій на підставі пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Головний державний виконавець зазначив, що 15 березня 2023 року на адресу виконавчої служби надійшла постанова Верховного Суду від 22 лютого 2023 року про залишення касаційної скарги адвоката Воронкова В. О. в інтересах ОСОБА_3 без задоволення, постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року - без змін. Проте питання про поновлення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України, якою передбачено, що суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії), не вирішено.

Посилаючись на вказане вище, головний державний виконавець просить вирішити питання про поновлення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 2-705/11, яка виконується у рамках ВП № 66101742.

30 травня 2025 року (вих. № 17398/0/222-23 від 30.05.2023), 08 березня

2024 року(вих. № 7461/0/222-24 від 03.03.2024), 31 березня та 27 травня

2025 року (вих. № 7287/0/222-25 від 31.03.2025 та вих. № 12148/0/222-25

від 27.05.2025) Верховний Суд листами витребував з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та Одеського апеляційного суду матеріали цивільної справи № 2-705/11 для вирішення питання про поновлення виконання судового рішення.

У червні 2025 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявниця повідомляє про те, що поновлено ВП № 66101742 з примусового виконання виконавчого листа № 2-705/11, та просить повернути матеріали цивільної справи № 2-705/11 до Одеського апеляційного суду.

Розглянувши вказану заяву (запит) головного державного виконавця, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 415 ЦПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ухвалює постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу ІІІ цього Кодексу, з особливостями, зазначеними в статті 416 цього Кодексу.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

У частині третій статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки Верховний Суд постановою від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу адвоката Воронкова В. О. в інтересах ОСОБА_3 залишив без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду від 22 квітня

2021 року - без змін, то правові підстави для подальшого зупинення виконання судового рішення у цій справі відсутні.

Отже, Верховний Суд вважає за доцільне задовольнити вказану заяву (запит) головного державного виконавця та поновити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 2-705/11.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (запит) головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Парапіра Артема Дмитровича про поновлення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі

№ 2-705/11 задовольнити.

Поновити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 2-705/11.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк