Справа № 645/5062/25
Провадження № 2-о/645/120/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

04 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м.Харкова Мартинова О.М., перевіривши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Немишлянського районного суду м.Харкова із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Зазначена заява була подана ОСОБА_1 в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно зі статтями 106 та 107 ЦПК України передбачений порядок розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке не має дітей, яке здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану. У випадку якщо подружжя має дітей, шлюб розривається шляхом подання позовної заяви до суду одним з подружжя, або у порядку статті 109 Сімейного кодексу України за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей.

При цьому, суд зазначає, що така заява повинна бути спільною, підписаною і чоловіком і дружиною, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду таку заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Приписами ч. 3 ст. 293 ЦПК України визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються, в тому числі, справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Вказана норма закону чітко передбачає випадки, в яких суд може розглядати справи про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ч. 2ст. 109 Сімейного кодексу України).

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 Сімейного кодексу України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що спільна заява про розірвання шлюбу має бути підписана й подана до суду як чоловіком, так і дружиною, щоб суд міг переконатися, що така заява відповідає їх дійсній волі, при цьому така заява про розірвання шлюбу подається разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому договір між подружжям про розмір аліментів на дитину та щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, підлягає нотаріальному посвідченню.

Всупереч вказаним вимогам чинного законодавства заява про розірвання шлюбу підписана лише ОСОБА_1 , зміст заяви зводиться до викладення волі виключно заявника, заявник просить розірвати шлюб.

Також до заяви ОСОБА_1 не доданий нотаріально посвідчений договір між подружжям (в порядку ч. 1ст. 109 Сімейного кодексу України), отже, заявником не дотримано умов, встановлених чинним законодавством, за яких можливий розгляд заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

При цьому, 30.07.2025 року через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення ОСОБА_2 по справі, згідно змісту яких вбачається, що останній просить розірвати шлюб та визначити, що дитина проживає разом з матір`ю.

Крім того, у відповідності до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами цивільного процесуального законодавства та Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Згідно п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 605,60 грн.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір (державне мито) оплачує позивач (спільну заяву подружжя - обоє з подружжя).

Тобто, у разі заявлення вимог обома заявниками, судовий збір сплачується кожним заявником окремим документом за ставками визначеними Законом України «Про судовий збір» за подання до суду заяви окремого провадження.

Разом з цим, ОСОБА_1 при зверненні до суду з вищезазначеною заявою подано квитанцію про сплату судового збору від 26.07.2025 року на суму 1211,20 грн..

При цьому ОСОБА_2 не надав доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та пропонує заявнику ОСОБА_1 :

- визначитися з колом осіб, які беруть участь у справі;

- надати суду редакцію заяви, у якій буде зазначено іншого заявника, підписану спільно обома заявниками;

- привести заяву у відповідність до вимог п.п. 2, 5, 6, 7, 8, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України;

- надати суду нотаріально посвідчений договір про те, з ким із подружжя буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини;

- вразі подання спільної заяви одному з подружжя ОСОБА_2 сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. та надати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати;

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Також, суддя вважає за потрібне роз`яснити заявнику, що у разі наявності спору щодо розірвання шлюбу, справа підлягає розгляду у порядку позовного, а не окремого провадження.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя -залишити без руху.

Надати заявнику строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Мартинова