Провадження №2/748/932/25
Єдиний унікальний № 750/6235/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

"24" липня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В,

секретаря Базарної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить розірвати договір оренди землі № б/н від 29 грудня 2021 року, який був укладений між ним та Приватним підприємством «ВІЛДФРУКТ», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0615, загальною площею 0,6 га, яка розташована на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та стягнути з відповідача на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди землі № б/н від 29 грудня 2021 року у розмірі 1600 грн. 00 коп.

В обгрунтування позову зазначено, що 29 грудня 2021 року між позивачем та ПП «ВІЛДФРУКТ» було укладено договір оренди землі № б/н, зареєстрований 10 січня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно з яким орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування терміном на 11 років (п.3.1 Договору) земельну ділянку площею 0,6 га (п.2.1 Договору) кадастровий №:04:000:0615 (п.2.2 Договору), зобов`язавшись щорічно сплачувати за оренду 12% номінальної грошової оцінки землі, не пізніше 30 грудня поточного року (п.4.4 Договору). Відповідно п.4.1 Договору орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 800 грн. Проте, відповідач свого обов`язку по виплаті орендної плати за 2023 - 2024 роки не виконав, згідно п.4.5 Договору, яка становить 1600 грн. 30 січня 2025 року, позивач надіслав заяву до відповідача про погашення заборгованості та розірвання договору оренди достроково, рекомендованим листом, яку відповідач не отримав (за закінченням терміну зберігання). На день подання позову, заборгованість по виплаті орендної плати за 2023 - 2024 роки не погашена., що вказує на порушення істотних умов договору та є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «ВІЛДФРУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників.

Відповідач в установлений судом строк відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач відзиву на позов не надав, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до такого висновку.

Встановлено, що земельна ділянка належить на праві особистої приватної власності позивачу ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 102945, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 17 червня 2004 року № 355, на території Петрушинської сільської ради з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,6 га. (зворот а.с. 11).

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 , як орендодавець уклав з Приватним підприємством «ВІЛДФРУКТ», як орендарем, договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0615, загальною площею 0,6 га (а.с. 6-9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 березня 2025 року по земельній ділянці площею 0,6 га кадастровий номер :04:000:0615 зареєстровано 10 січня 2021 року договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 29 грудня 2021 року, видавник: сторони договору оренди землі (а.с. 10)

Пунктом 2.4. зазначеного договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору, становить 6 667 грн. 27 коп.

Пунктом 3.1. вказаного договору передбачено, що договір оренди укладено до 31 грудня 2032 року.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що орендна плата встановлюється за погодженням сторін у розмірі, що становить 800 грн., за один повний рік користування земельною ділянкою, що у відсотковому співвідношенні становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також, в цьому пункті зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік виплати. При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що орендна плата сплачується Орендарем на користь Орендодавця щорічно, не пізніше 30 грудня поточного року користування. Орендна плата у грошовій формі проводиться Орендарем шляхом виплати готівки або перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця.

Відповідно до пункту 9.4. Договору обов`язком Орендаря є своєчасно сплачувати орендну плату.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що сплив строку дії договору починається після підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною 1 ст. 96 Земельного Кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок та орендну плату.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно п. 13.1. Договору оренди землі передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, умови збереження стану об`єкта оренди, умови та строки передачі землі, умови повернення, існуючі обмеження щодо використання ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини та відповідальність сторін.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Абзацем четвертим частини першої статті 24 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця, зокрема, передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Водночас абзацем шостим частини другої статті 25 ЗУ «Про оренду землі» передбачено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Суд наголошує, що орендна плата належить до істотних умов договору оренди (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі») і змінювати умови виплати орендної плати та її розмір в односторонньому порядку в договірних відносинах неможливо.

Пунктом 12 Договору оренди передбачено, що зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Умовами договору оренди передбачена сплата орендної плати у розмірі, встановленому п.4.1 Договору оренди, та до 30 грудня розрахункового року (п. 4.4. Договору оренди).

Отже, на підставі проаналізованих доказів, суд приходить до висновку, що всупереч умовам Договору оренди землі від 29 грудня 2021 року ПП «ВІЛДФРУКТ» станом на час розгляду справи судом не сплатило позивачу орендну плату за 2023-2024 роки в установлений Договором оренди землі строк до 30 грудня розрахункового року, а тому в діях відповідача вбачається систематичність порушення істотних умов Договору оренди (несплата орендної плати два рази, за два роки підряд), а заборговансть з орендної плати підлягає стягненню у судовому порядку.

Щодо розміру орендної плати, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з положень п. 4.1. Договору оренди, яким встановлена орендна плата у розмірі 800 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації на поточний рік.

Свобода вибору договірних умов відносно майна (в тому числі земельних ділянок), що перебуває в приватній власності громадян, гарантовано Конституцією України, регламентовано нормами цивільного законодавства.

Відносини, пов`язані з орендою землі, крім земельного законодавства регулюються ще й Цивільним кодексом України статтею 617 якого передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

У зв`язку із запровадження на території України Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Отже, якщо орендар доведе факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії практично неможливо (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), це допоможе уникнути відповідальності (штрафів/пені) за порушення договірних зобов`язань.

Адже зазвичай такі положення визначають порядок дій сторін договору при виникненні форс-мажорних обставин, і невиконання таких положень може спричинити неможливість посилання сторони на форс-мажор в подальшому.

Тож, для вирішення в кожному конкретному випадку питання звільненні від відповідальності, або ж дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки приватної форми власності, варто звернути увагу на наступні положення договорів: строки для повідомлення іншої сторони про виникнення форс-мажорних обставин; обставини, які визначено сторонами як форс-мажорні; форма та засоби зв`язку, якими має бути направлене повідомлення про форс-мажор іншій стороні. документи, які потрібно надати іншій стороні на підтвердження форс-мажорних обставин та строки їх надання, наявність права на односторонню відмову від договору внаслідок тривалої дії форс-мажорних обставин. Інші умови, які сторони погодили під час підписання договору щодо настання форс-мажорних обставин.

Якщо ж у договорі не має положень про форс-мажор, необхідно керуватися загальними приписами статей 617 ЦКУ та 218 ГКУ, які передбачають можливість звільнення від відповідальності внаслідок дії непереборної сили.

Спірним договором у п. 13.5. передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за даним Договором, якщо таке невиконання стало наслідком нездоланної сили, тобто подій, настання яких, ні орендодавець, ні орендар неспроможні були передбачити і попередити (пожежі, повені, землетруси, інші стихійні явища природи, воєнні дії тощо).

Про виникнення форсмажорної обставини для відповідача та неможливість у зв`язку з цим виконання зобов`язань за договором, відповідач не повідомляв позивача (принаймі в матеріалах справи така інформація відсутня) фактично відповідач, як орендар, не довів той факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії практично неможливо (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), неможливістю провести посівну компанію чи зібрати урожай.

Таким чином судом встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по виплаті орендної плати за 2023-2024 роки, яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Визначаючи суму орендної плати до сплати суд враховує положення укладеного між сторонами договору оренди землі (п. 4.1.).

А отже позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Згідно п. 14.4.2. Договору оренди від 29 грудня 2021 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї сторони у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 14.4.2. Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов 'язків, передбачених договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), на яку як на підставу касаційного оскарження посилався заявник, вказав, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшов висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд прийняв до уваги той факт, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України було введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час виникнення позову, у тому числі триває на час розгляду цього провадження. Торгово-промислова палата України підтвердила, що військова агресія Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання яких/якого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди і виконання відповідно яких/якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Водночас, зміст статті 617 ЦКУ свідчить про те, що особа звільняється саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку його виконання.

Тобто, настання форс-мажорних обставин звільняє особу виключно від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, що встановлена договором оренди чи законом, якщо таке порушення сталося внаслідок непереборної сили. В свою чергу, звільнення від відповідальності не означає звільнення від виконання зобов`язання.

У контексті статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини позивач має право мирно володіти своїм майном та мати прибуток від такого майна. Використання його власності не може завдавати шкоди його правам. Тому внаслідок систематичної несплати в повному обсязі орендної плати протягом тривалого часу відповідачем, позивач законно обрав способом захисту своїх прав дострокове розірвання договору оренди для подальшого вибору орендаря, який спроможний забезпечити господарювання в умовах сучасної України, чи для зайняття самостійним обробітком землі з метою отримання доходу.

Враховуючи те, що систематичне невиконання відповідачем обов`язків за договором оренди землі, яке полягає в несплаті орендної плати два роки підряд, грубо порушує права позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині дострокового розірвання спірного договору оренди землі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір при задоволені позову покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (1 211 грн. 20 коп. судового збору за вимогу немайнового характеру та 1 211 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру).

Керуючись ст. 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №б/н від 29 грудня 2021 року між ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 та Приватним підприємством «ВІЛДФРУКТ» (, адреса: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 39), предметом якого є земельна ділянка з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6 га, кадастровий номер :04:000:0615, розташована на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, номер запису про інше речове право: 46122198 від 10 січня 2022 року.

Стягнути з Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ» - на користь позивача ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заборгованість з орендної плати за 2023 - 2024 роки в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Стягнути з Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ», , адреса: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 39, судовий збір на користь держави в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (Код , ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу: Стягнення судового збору).

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне підприємство «ВІЛДФРУКТ», , адреса: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 39.

Заочне рішення може бути переглянуто Чернігівським районним судом за письмовою заявою відповідача. Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Хоменко Л.В.