Справа № 296/7237/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Січкарчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі заяву позивача - ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, Корольвський ВДВС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

08.08.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.40-41).

14.08.2024 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.43).

11.09.2024 року на виконання вимог ухвали Корольовського районного суду від 14.08.2024 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву (а.с.47-54).

25.10.2024 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира справу передано за підсудністю до Богунського районного суду м.Житомира (а.с.56).

26.11.2024 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира справу передано за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира (а.с.64-65).

19.12.2024 згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.69).

28.01.2025 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира у справі відкрито провадження та з метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі (а.с.79).

07.05.2025 представником позивача - адвокатом Стаховим А.О. подано заяву про відвід судді Анциборенко Н.М. у справі з тієї підстави, що суддя Анциборенко Н.М. не вживає всіх передбачених законом дій для забезпечення розгляду справи в цілому і розгляду справи в розумні строки, тобто дії судді вказують на небажання розглядати справу з мотивів, які позивачу невідомі (а.с.104-106).

19.05.2025 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира заяву представника позивача - адвоката Стахова А.О. від 07.05.2025 року про відвід судді Анциборенко Н.М. визнано необґрунтованою; заяву представника позивача - адвоката Стахова А.О. від 07.05.2025 року про відвід судді Анциборенко Н.М. передано до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ для вирішення питання про відвід судді іншим суддею, визначеним у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

28.05.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано судді Петровській М.В. для розгляду (а.с.112).

29.05.2025 ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Петровської М.В. у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Стахова А.О. про відвід головуючої судді Анциборенко Н.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., Корольовський ВДВС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено (а.с.114-115).

23.06.2025 позивача ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючому судді Анциборенко Н.М. та зазначає, що суддя Анциборенко Н.М. не вживає всіх передбачених законом дій для забезпечення розгляду справи в цілому і розгляду справи в розумні строки, тобто вищеописані дії у своєму системному зв`язку вказують на небажання судді розглядати справу з мотивів, які позивачу невідомі.

Відповідно до положень ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно положень ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд вважає, що доводи позивач, викладені у заяві про відвід судді, не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність вказаних обставин. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами жодних процесуальних дій при розгляді справи, які могли би свідчити про упередженість чи не об`єктивність судді, відмови доступу до правосуддя або інших, які б порушували процесуальні права позивача, не встановлено. При цьому незгода позивача з процесуальними рішеннями суду не є підставою для відводу судді.

Водночас, відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України2, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, у тому числі, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, у Основних принципах незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та №40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, зазначено що «Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з яких би то не було причин».

Так, усі дії головуючого під час розгляду справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи. Проте, ураховуючи, що стороною позивача повторно висловлено недовіру головуючому судді і заявлено відвід, тому з метою усунення можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному і упередженому розгляді справи та виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Анциборенко Н.М. відмовити.

Заявлений суддею Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М. самовідвід від розгляду справи №296/7237/24 задовольнити.

Відвести головуючого суддю Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М. від розгляду цивільної справи №296/7237/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, Корольвський ВДВС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Передати справу №296/7237/24 до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення складу суду у порядку ст.33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Анциборенко Н.М.