Провадження № 2-зз/643/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 327360 грн., штраф в розмірі 1106476,80 грн., інфляційне збільшення боргу в розмірі 12551,51 грн. та судові витрати.

11.09.2024 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про уточнення (збільшення) позовних вимог до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 493137,6 грн., що еквівалентно 12000 доларам США станом на 10 вересня 2024 року; 1% від несплаченої суми боргу за кожний день прострочення за договором позики грошей в розмірі 2277688 грн. згідно п.6 Договору позики грошей від 27 грудня 2021 року; інфляційне збільшення боргу в розмірі 31296,50 грн. та судові витрати.

18.12.2024 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про уточнення (збільшення) позовних вимог до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 500883,60 грн., що еквівалентно 12000 доларам США станом на 17 грудня 2024 року; 1% від несплаченої суми боргу за кожний день прострочення за договором позики грошей в розмірі 3158784 грн. згідно п.6 Договору позики грошей від 27 грудня 2021 року; інфляційне збільшення боргу в розмірі 70407,45 грн. та судові витрати.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову шляхом: заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), місце проживання: АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року в частині заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , скасовано та в задоволенні заяви в цій частині відмовлено. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку зі зміною обставин, в якій просить постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 року у зв`язку зі зміною обставин. В обгрунтування заяви зазначив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження на автомобіль Honda CR-V, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 . На думку відповідача, забезпечення позову понадмірно це порушення його прав та інших членів його родини. При цьому своїми неправомірними діями ОСОБА_3 заподіяла відповідачу матеріальних збитків. Відповідачем долучена до справи копія іпотечного договору від 27.12.2021 в якості забезпечення, тому змінились обставини та додаткового забезпечення позов не потребує. У зв`язку зі зміною обставин, що зумовили застосування забезпечення позову, відпала потреба у його застосуванні, тому вжиті заходи, на думку відповідача, мають бути скасовані, обгрунтовуючи наступним. 27.12.2021 ОСОБА_3 у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мисочки Д.М. уклала іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі № 1507 НРР123679, в якості забезпечення договору позики. Згідно з іпотечним договором ОСОБА_3 прийняла в іпотеку нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з п.3.2 іпотечного договору, оціночна вартість предмету іпотеки згідно з звітом про оцінку майна становить 678860,00 грн. Сума позики згідно оскаржуваного договору від 27.12.2021 становить 327360 грн. Згідно діючого законодавства жодні інші нарахування недійсні. Тому додаткового забезпечення позов не потребує. Згідно практики Верховного Суду підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів. ОСОБА_4 було відомо, що договір позики забезпечений нерухомим майном, а саме квартирою в новобудові, яка своєю вартістю вдвічі перевищує суму у договорі позики. Позивач не повідомила, що договір позики оскаржується, та щодо неї проводиться досудове розслідування щодо отримання договору шахрайським шляхом. Ті обставини, які були підставою для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову зникли. В позовних вимогах позивач неправомірно нарахувала пеню та штраф.

Позивач ОСОБА_2 направила суду заперечення на клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, в яких просила відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 643/12650/23 за безпідставністю. В обгрунтування заперечень посилалася на ті обставини, що згідно з Договором позики від 27.12.2021, укладеним між сторонами, відповідач повинен був повернути суму позики в розмірі 327360 грн. (еквівалент 12000 доларів США) не пізніше 27 грудня 2022 року. Згідно п.6 договору, в разі несплати (несвоєчасної сплати) в установлений в п.3.1 цього договору суми позикодавець може пред`явити цей Договір позики грошей до стягнення в порядку і строки із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також з вимогою сплати 1% від несвоєчасної суми боргу за кожний день прострочення, тобто позичальник зобов`язаний відшкодувати позикодавцю завдані простроченням збитки, визначені на момент задоволення вимог. Таким чином, станом на 15 липня 2025 року загальний розмір позовних вимог складає: суму основного боргу в розмірі 500883,60 грн., що еквівалентно 12000 доларів США станом на 17 грудня 2024 року; стягнути з відповідача на користь на користь позивача 1% від несплаченої суми боргу за кожний день прострочення за договором позики грошей в розмірі 3158784 грн. згідно п. 6 Договору позики грошей від 27 грудня 2021 року; стягнути з відповідача інфляційне збільшення боргу в розмірі 70407,45 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до звіту про оцінку майна від 27.12.2021 року, проведеного та складеного ТОВ «ПРОМЕКСПЕРТ» на замовлення ОСОБА_1 , вартість квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 17 кв.м, що належить відповідачу на праві власності, складає 678860,00 грн. Вказаний звіт про оцінку позивачу особисто надав боржник ОСОБА_1 на підтвердження реальної вартості майна в разі невиконання ним зобов`язань за договором позики від 27.12.2021 та договору іпотеки від 27.12.2021 року в момент укладання договорів. Враховуючи суму позовних вимог, вважають, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, державний номерний знак НОМЕР_1 , марка та модель HONDA CR-V, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 є співмірним позовним вимогам позивача при зверненні до суду та стягненні грошових коштів. Оскільки є всі підстави вважати, що відповідач від добровільного виконання своїх зобов`язань за договором позики грошей від 27.12.2021 ухиляється, а також вказана особа має намір відчужити зазначене майно, про що він особисто повідомляв ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_5 , з метою впевнити позивачку не звертатися до суду та начебто це не матиме для нього жодних наслідків, оскільки він відчужить все належне йому майно, в тому числі автомобіль, д.н.з. НОМЕР_1 , марка та модель HONDA CR-V, на який в нього вже є покупець. Крім того, ціна позову значно перевищує ринкову вартість майна ОСОБА_1 , а саме зазначеного автомобіля, ціна якого дорівнює не більше 10000 доларів США (еквівалентно 360711,40 гривень), отже значно менше ніж становить сума боргу, боржник вже намагається уникнути відповідальності та може відчужити належне йому майно на користь третіх осіб. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи третіх осіб, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість ними розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Щодо посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року зазначили наступне. Згідно з п.6 договору позики від 27.12.2021 року в разі несплати (несвоєчасної сплати) в установлений у п.3.1 цього договору суми Позикодавець може пред`явити цей Договір позики грошей до стягнення в порядку і строки із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також з вимогою сплати 1% від несплаченої суми боргу за кожен день прострочення, тобто позичальник зобов`язаний відшкодувати Позикодавцю завдані простроченням збитки та відсотки, визначені на момент фактичного задоволення вимог. 25 січня 2023 року ОСОБА_2 направила вимогу боржнику ОСОБА_1 з метою виконання вимог договору позики грошей в розмірі 400000 грн., вказану вимогу боржник отримав особисто 26.01.2023. 31 березня 2023 року ОСОБА_2 направила повторну вимогу боржнику ОСОБА_1 з метою виконання вимог договору позики грошей в розмірі 636733,53 грн., вказану вимогу боржник отримав особисто 31.01.2023. 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 надав відповідь, в якій повідомив, що він звернувся чи звернеться до ХРУП № 2 з заявою про вчинення кримінального правопорушення та до Офісу генерального прокурора, а тому добровільно грошові кошти не поверне, хоча строк для повернення вже настав 28.12.2022 року. 21 серпня 2023 року ОСОБА_2 направила третю вимогу боржнику ОСОБА_1 з метою виконання вимог договору позики грошей в розмірі 327360,00 (основна сума боргу) + 8176,11 (інфляційне збільшення боргу) + 874051,20 (штраф за користування грошовими коштами) = 1209587,31 грн., від отримання вказаної вимоги боржник ухиляється, що свідчить про його наміри не повертати запозичені грошові кошти, в тому числі нараховані відсотки станом на 21.08.2023. Таким чином, недобросовісна, агресивна поведінка боржника свідчить про його систематичні погрози та небажання добровільно виконувати свої зобов`язання за договором позики від 27.12.2021, а тому є всі підстави вважати про негайне відчуження ним майна, а саме забезпеченого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 року. Жодного разу пропозиція зустрітись у нотаріуса з метою повернення запозичених грошових коштів ним не виконувалась та не приймалась, а тому його посилання на якісь, тільки йому відомі телефонні дзвінки, - неспроможні, як і інші його доводи та нелогічне перекручування фактів, що свідчить виключно про наміри затягнути повернення грошових коштів, відчуження наявного у нього майна, якого навіть в сукупності не вистачить, оскільки забезпечена квартира коштувала 678860,00 до початку військової агресії рф проти України, наразі ринкова вартість значно зменшена, а автомобіль 8000,00 9000,00 доларів США (еквівалентно 320000,00 гривень), отже для повернення всієї суми боргу з урахуванням завданих збитків відповідно до п.6 договору, укладеного між сторонами, сума боргу залишається значною та сукупної вартості забезпеченого майна суттєво не вистачає, більше ніж на 700000,00 гривень. Отже, закон № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року не звільняє боржника від сплати відсотків за договором позики та компенсації збитків, завданих невиконанням зобов`язань, які узгоджені сторонами при укладанні такого договору, а тому посилання відповідача є неспроможними та не заслуговують на увагу.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оскаржуваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з положеннями ч.1 п.1, п.2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно з постановою Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23, Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

За таких обставин, у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22.

Згідно з частинами першою шостою статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова 01 грудня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом: заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ). У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року в частині заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , скасовано та в задоволенні заяви в цій частині відмовлено. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що 30 листопад 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 327360,00 грн, штраф в розмірі 1106476,80 грн та інфляційне збільшення боргу в розмірі 12551,51 грн, а також вирішити питання щодо судових витрат.

Як на підставу заявлених вимог, ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідач від добровільного виконання своїх зобов`язань за договором позики грошей від 27.12.2021 року ухиляється, а також останній має намір відчужити вказане майно, вважає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , може забезпечити виконання рішення суду, а також забезпечення права на позивача на доступ до правосуддя.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на предмет та ціну позову існує обґрунтоване припущення, що незабезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Забезпечення позову у такий спосіб унеможливить зміну власника даного транспортного засобу до моменту закінчення розгляду справи, що відповідає меті забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що договір позики, про стягнення суми за яким просить позивач, забезпечений іпотекою, не спростовують висновки суду.

Зі змісту Іпотечного договору убачається, що вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін оцінена у 678 860,00 грн.

Проте ціна позову складає 1 446 388,31 грн.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 є співмірним заявленим вимогам.

Як вбачається з постанови Харківського апеляційного суду, колегією суддів при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову врахована наявність Іпотечного договору в забезпечення повернення коштів за Договором позики.

Крім того, на цей час ціна позову складає 3730075,45 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову не містить нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову та в задоволенні заяви суд відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Харченко А.М.