КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-932/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Тріумф» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Шевчука А.В. у м. Київ 19 травня 2025 року про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Тріумф» як третьої особи з самостійними вимогами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» до ОСОБА_1 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант Тріумф», Приватне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-1» про визнання права власності,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У 2011 році Приватне підприємство «Творча майстерня «Престиж» (далі - ПП «Творча майстерня «Престиж»), яке в подальшому було перейменоване на ТОВ «Творча майстерня «Престиж», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору.

У подальшому позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, з якої випливає, що 01 квітня 2011 року між ПП «Творча майстерня «Престиж» та відповідачем строком на 11 місяців укладений договір оренди нежитлових приміщень № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80), за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5156,50 кв.м.

20 квітня 2011 року від відповідача на адресу позивача надійшов лист з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника на підставі того, що вона здійснила переобладнання та прибудову предмета оренди за свої грошові кошти і будівельні матеріали, внаслідок чого створено нове приміщення. Але зазначені переобладнання приміщень відповідач провела без згоди на це орендодавця, і тому позивач просив визнати за ним право власності на ці нежитлові приміщення.

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року позов задоволено. Визнано за ПП «Творча майстерня «Престиж» право власності на нежитлові приміщення № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80) за технічним паспортом БТІ, з функціональним призначенням «Центр дозвілля з боулінг-клубом», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 156,50 кв. м.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15 травня 2024 року, апеляційну скаргу ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» задоволено. Рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року скасовано. Справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У травні 2025 року третя особа ТОВ «Атлант Тріумф» звернулася до суду з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, просила визнати за ТОВ «Атлант Тріумф» право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № l, що складається з приміщень: 1-27, 101-134, 201-226, 301-326, загальною площею 2429,8 кв.м., розташований за адресою: м. Київ вул. Оболонська набережна, 13; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 2, що складається з приміщень: 1-37, 101-133, 201-222, 301-326, загальною площею 1406,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 3, що складається з приміщень: 1-13, 101-110, 201-207, 301-312, загальною площею 1320,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і ОСОБА_1 на користь ТОВ «Атлант Тріумф» судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року позовну заяву повернуто заявнику та відмовлено ТОВ «Атлант Тріумф» у задоволенні заяви про вступ у справу як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Третя особа ТОВ «Атлант Тріумф», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду разом з позовною заявою ТОВ «Атлант Тріумф» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що предмети позовних вимоги ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і ТОВ «Атлант Тріумф» фактично співпадають і задоволення позовних вимог ТОВ «Творча майстерня «Престиж» повністю виключає задоволення позовних вимог ТОВ «Атлант Тріумф». Крім того, вважав необґрунтованим посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду м. Києва від 20 вересня 2023 року у справі № 910/6582/23, оскільки позов ТОВ «Атлант Тріумф» у даній справі жодним чином не пов`язаний з позовом у справі № 910/6582/23, оскільки там були інші підстави позову, час їх виникнення, та особа, до якої цей позов був пред`явлений.

Так, у справі № 2-932/11 було встановлено під час відновлення втраченого судового провадження, а також під час розгляду справи судами апеляційної і касаційної інстанцій, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому у справі № 2-932/11 було подано заяву про збільшення позовних вимог, з урахуванням яких, предметом позову є визнання права власності на нежитлові приміщення загальною площею 5156,50 кв.м. за вказаною адресою.

Крім того, у справі № 2-932/11 було встановлено, що відповідач пред`явила вимоги до позивача про передачу їй правовстановлюючих документів на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника, в зв`язку з чим відповідач також є зацікавленою особою, яка намагається довести своє право власності на нежитлові приміщення.

Натомість, з 02 лютого 2018 року ТОВ «Атлант Тріумф» стало єдиним власником об`єкта нерухомості, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00, що складався з нежитлових приміщень № 1 (приміщення з № 1 по № 7), № 2 (приміщення з № 1 по № 53), № 3 (приміщення з № 1 по № 61), № 4 (приміщення з № 1 по № 80) (в літ. «А).

Набуття права власності ТОВ «Атлант Тріумф» на вказаний об`єкт нерухомості відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 2018 року, укладеного з позивачем, згідно з яким об`єкт нерухомості перейшов у власність ТОВ «Атлант Тріумф» за вартістю 19 200 000 грн. Разом з тим, після набуття ТОВ «Атлант Тріумф» права власності на вказаний об`єкт нерухомості, він був поділений на 3 окремих новоутворених об`єкта нерухомого майна, а саме на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 1, що складається з приміщень загальною площею 2429,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 2, що складається з приміщень загальною площею 1406,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 3, що складається з приміщень загальною площею 1320,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Звертав увагу, що вказані новоутворені об`єкти нерухомості були створені шляхом поділу попереднього об`єкта нерухомості за № 00.

Разом із тим, позивач ТОВ «Творча майстерня «Престиж» просить визнати за ним право власності на попередній об`єкт нерухомості, з якого були створені внаслідок поділу новоутворені об`єкти нерухомості. Тому предмет позовних вимог позивача безпосередньо впливає на право власності ТОВ «Атлант Тріумф». Крім того, відповідач ОСОБА_1 також є заінтересованою особою, яка намагається довести своє право власності на нежитлові приміщення, що були розташовані в попередньому об`єкті нерухомості, тому дії відповідача також впливають на право власності ТОВ «Атлант Тріумф» на новоутворені об`єкти нерухомості.

Саме тому ТОВ «Атлант Тріумф» вважає, що позовні вимоги позивача, а також дії відповідача щодо вказаних приміщень свідчать про те, що позивач і відповідач не визнають існування права власності ТОВ «Атлант Тріумф» на новоутворені об`єкти нерухомості, що є порушенням його права власності.

В зв`язку цим позовні вимоги ТОВ «Атлант Тріумф», як третьої особи з самостійними вимогами, безпосередньо пов`язані з предметом позовних вимог ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і є такими, що виключають задоволення позовних вимог позивача, а також пов`язані з інтересами відповідача щодо об`єктів нерухомості за адресою м. Київ вул. Оболонська набережна, 13.

Вказував, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції безпідставно послався на рішення Господарського суду м. Києва від 20 вересня 2023 року в справі № 910/6582/23, оскільки позов ТОВ «Атлант Тріумф» у цій справі був пред`явлений до ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» і був обґрунтований невизнанням прав власності на об`єкти нерухомості, з огляду на те, що ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» звернувся до Дніпровського апеляційного суду зі скаргою на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року в справі № 2-932/11. Крім того, розгляд справи № 910/6582/23 завершився 20 вересня 2023 року, а в даній справі ТОВ «Атлант Тріумф» заявляє позов до ТОВ «Творча майстерня «Престиж», яке надало останню редакцію позовної заяви 21 листопада 2024 року. Отже, позов ТОВ «Атлант Тріумф» у справі № 910/6582/23 жодним чином не пов`язаний з позовом в даній справі № 2-932/11, оскільки пред`явлений до іншої особи та з інших підстав, які виникли після завершення розгляду справи № 910/6582/23.

Зазначав, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ст. 52 ЦПК України надає право третій особі заявляти самостійні позовні вимоги щодо предмета спору і не передбачає, що такі позовні вимоги обов`язково повинні виникати з одних і тих самих підстав, що і у позивача чи інших осіб. Натомість, суд першої інстанції повернув позов ТОВ «Атлант Тріумф» як третьої особи, вказавши, що він пред`явлений на інших підставах, відмінних від підстав позову, заявленого позивачем. Отже, суд першої інстанції не застосував ст. 52 ЦПК України і допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали. Суд першої інстанції звернув увагу виключно на підстави позовних вимог ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і третьої особи ТОВ «Атлант Тріумф», однак не звернув увагу на сам зміст позовних вимог, який є предметом спору.

Так, підставою позову у справі № 2-932/11 дійсно були орендні правовідносини за договором оренди нежитлових приміщень від 01 квітня 2010 року за адресою АДРЕСА_1 , які склались між позивачем і ОСОБА_1 . В цих орендних правовідносинах ТОВ «Атлант Тріумф» дійсно не брало участі. Натомість, на підставі вказаних орендних правовідносин з урахуванням збільшення позовних вимог ТОВ «Творча майстерня «Престиж» заявило вимоги про визнання прав власності на нежитлові приміщення загальною площею 5156,50 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Зважаючи на дії позивача, ТОВ «Атлант Тріумф» також заявила позовні вимоги про визнання права власності на ті ж самі об`єкти нерухомості, в яких просить визнати своє право власності на приміщення. Звичайно, що підстава позовних вимог ТОВ «Атлант Тріумф» є зовсім іншою, а саме договір купівлі-продажу від 02 березня 2018 року об`єкта нерухомості загальною площею 5156,50 кв.м.

Отже, у даній справі підстави позовних вимог є різними, натомість, предмети позовних вимог як позивача, так і третьої особи фактично співпадають, оскільки різні юридичні особи просять визнати за ними право власності на один і той самий об`єкт нерухомості.

Наголошував, що ст. 52 ЦПК України надає право третій особі заявити самостійні позовні вимоги саме щодо предмета спору і не пов`язує такі вимоги з підставами їх виникнення, оскільки підстави виникнення позовних вимог на один і той самий предмет спору у позивача, відповідача і третьої особи можуть бути абсолютно різними.

Зазначав, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ст. 41 Конституції України, ст. 3, 16, 321, 392 ЦК України, а також правові позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц, Верховного Суду в постанові від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18 надають право чинному власнику майна пред`являти позов про визнання права власності до будь-якої особи, яка оспорює або не визнає право власника на майно. Натомість, суд першої інстанції повернув позов ТОВ «Атлант Тріумф», як третьої особи, про визнання права власності на майно, яке не визнається іншими особами, допустивши неправильне застосування наведених норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Від третьої особи ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що передбачене ст. 52 ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним і його можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Вказував, що позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза межами спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Також аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 175/602/22 та ухвалі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6448/23. При цьому, як на підстави правомірності повернення позовної заяви, яка подана третьою особою з самостійними вимогами, Верховний Суд у своїх рішеннях посилався на наступне.

Так, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 зазначено, що заявлений третьою особою позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовано нормами зобов`язального права, в той час як спір виник із корпоративних правовідносин, що унеможливлює спільний розгляд з первісним позовом.

Подібний висновок також викладено в ухвалі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6448/23, а саме, що оскільки позови у справі виникли з різних правовідносин щодо різного нерухомого майна, прийняття позовної заяви третьої особи до розгляду разом з первісним позовом у цій справі є не тільки недоцільним, а й неможливим.

Таким чином, заявлений ТОВ «Атлант Тріумф» позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цими позовами виникли з інших правовідносин, у різний період часу, які відповідно врегульовані різними нормами права, що не тільки є недоцільним, а й унеможливлює їх спільний розгляд.

При цьому судом першої інстанції вірно зауважено про різний предмет спору, оскільки у первісному позові предметом спору з урахуванням заяви про зміну предмета спору є об`єкт нерухомості, а у позові ТОВ «Атлант Тріумф» - три новоутворені об`єкти нерухомого майна, які утворились тільки 22 червня 2023 року, тобто значно пізніше виникнення спірних правовідносин у первісному позові.

Вказував на правові висновки Верховного Суду в ухвалі від 09 травня 2024 року у справі № 641/7718/23, згідно якого самостійність вимог полягає у тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах з відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 910/12744/22.

Однак, ТОВ «Атлант Тріумф» не перебуває у жодних відносинах з ОСОБА_1 та остання жодним чином не оспорює та/або не визнає право власності ТОВ «Атлант Тріумф» на нові об`єкти нерухомості, а тому і посилання останнього, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 3, 16, 321, 392 ЦК України, які надають право чинному власнику майна пред`являти позов про визнання права власності до будь-якої особи, яка оспорює або не визнає право власника на майно, чим, на його думку, порушив вказані норми права, є недоречним, оскільки ОСОБА_1 не оспорює та/або не визнає право власності ТОВ «Атлант Тріумф» на нові об`єкти нерухомості.

Вказував, що слід враховувати те, що якраз ТОВ «Атлант Тріумф», пред`являючи позов як третя особа з самостійними вимогами, переслідує мету вирішити спір якраз фактично на користь ТОВ «Творча майстерня «Престиж», оскільки останній набув право власності на об`єкт нерухомості саме на підставі рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року у справі № 2-932/11, яке було скасоване, а справа направлена за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва, а в подальшому 02 лютого 2018 року відчужив цей об`єкт нерухомості на користь ТОВ «Атлант Тріумф» за договором купівлі-продажу, у п. 1.2 якого зазначено, що право власності продавця на нерухоме майно підтверджується рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року у справі № 2-932/11, тобто фактично намагається «прикрити» незаконне рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи ТОВ «Атлант Тріумф» позов, поданий ним як третьою особою, що пред`являє самостійні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позов ТОВ «Атлант Тріумф» не взаємопов`язаний з первісним позовом, оскільки спрямований лише на констатацію свого права власності поза предметом спору між позивачем та відповідачем і не виключає задоволення вимог позивача щодо цього самого предмету спору.

Апеляційний суд погоджується із даними висновками, виходячи із наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Судом встановлено, що у 2011 році приватне підприємство «Творча майстерня «Престиж» звернулося до Сніжнянського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору.

На обґрунтування позовних вимог ПП «Творча майстерня «Престиж» зазначало, що 01 квітня 2010 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлових приміщень № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80) з функціональним призначенням «Центр дозвілля з боулінг-клубом», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5156,50 кв. м. Орендовані приміщення передані відповідачці на підставі акта прийому-передачі від 01 квітня 2011 року, строк користування - 11 місяців, орендна плата - 30 000,00 грн. на місяць. Посилалося на те, що жодних платежів від відповідача не надходило, на неодноразові звернення щодо виконання умов договору остання не реагувала. Відповідно до пункту 7.2 договору оренди затримка з боку орендаря оплати орендної плати більше ніж на 2 місяці з моменту настання чергового терміну платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди за ініціативою орендодавця.

20 квітня 2011 року від ОСОБА_1 на адресу підприємства надійшов лист з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на орендоване приміщення для реєстрації її прав співвласника, оскільки вона здійснила переобладнання та прибудову предмета оренди за свої кошти, внаслідок чого створено нове приміщення. Позивач підкреслював, що указані переобладнання приміщень відповідач провела без згоди на це орендодавця.

З огляду на наведене та враховуючи збільшення позовних вимог, ПП «Творча майстерня «Престиж» просило суд розірвати договір оренди, укладений 01 квітня 2011 року, визнати за ним право власності на ці нежитлові приміщення.

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року позов задоволено. Визнано за ПП «Творча майстерня «Престиж» право власності на нежитлові приміщення № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80) за технічним паспортом БТІ, з функціональним призначенням «Центр дозвілля з боулінг-клубом», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 156,50 кв. м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідач без згоди позивача здійснив невідокремлювані поліпшення орендованих приміщень, у результаті яких збільшилася їх загальна площа, з урахуванням положень пункту 5.5 договору оренди та частини п`ятої статті 778 ЦК України, наявні підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року, витребувано із Солонянського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 2-932/11.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2023 року матеріали цивільної справи № 2-932/11 за позовом ПП «Творча майстерня «Престиж» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди направлено за встановленою підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2023 року відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-932/11 за позовом ПП «Творча майстерня «Престиж» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф» залишено без задоволення, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2023 року про відновлення втраченого судового провадження для розгляду апеляційної скарги ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року поновлено ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» строк на апеляційне оскарження рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року та відкрито провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» на вказане рішення суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» задоволено частково. Рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року скасовано, справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил виключної територіальної юрисдикції (підсудності), що є підставою для направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. Водночас, ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» при розгляді справи судом першої інстанції з поважних причин не заявило клопотання про непідсудність справи Сніжнянському міському суду Донецької області, оскільки не було залучено до участі у справі.

Постановою Верховного Суду від 20 грудня 2023 року касаційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив про необхідність перевірки чи вирішувалося судом першої інстанції питання про права, інтереси чи обов`язки ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» при ухваленні оскаржуваного рішення від 31 травня 2011 року, а також дослідження та оцінки поданих сторонами доказів, надання правової оцінки доводам сторін.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» задоволено. Рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року скасовано. Справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було вирішення питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», яке є користувачем земельної ділянки, на якій відповідач здійснила спірне самочинне будівництво.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду на зміст позовних вимог, справа повинна розглядатись з урахуванням правил виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Уточнивши позовні вимоги до ОСОБА_1 в листопаді 2024 року, ТОВ «Творча майстерня «Престиж» просило визнати за собою право власності на нежитлове приміщення № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80), з функціональним призначенням «Центр дозвілля з боулінг-клубом», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 156,50 кв. м.

Позов мотивував тим, що 01 квітня 2010 року з відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлових приміщень строком на 11 місяців, предметом якого були спірні нежитлові приміщення. 20 квітня 2011 року від ОСОБА_1 на адресу позивача надійшов лист з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника на підставі того, що нею здійснено переобладнання та прибудову предмета оренди за свої грошові кошти і будівельні матеріали, внаслідок чого створено нове приміщення. Але зазначені переобладнання приміщень відповідачем проведені без згоди на те орендодавця, тому позивач просить визнати за ним право власності на ці жилі приміщення.

Наводив зміст ст. 778, 815, 316, 319, 392 ЦК України, положення договору оренди, вказував, що оскільки позивач не надавав ОСОБА_1 жодних дозволів на проведення ремонтних робіт, а остання не погоджувала такі роботи з позивачем, вона не має права претендувати на жодні компенсації та визнання за собою права власності на предмет оренди.

Повідомляв, що він є належним і законним власником на наведені вище об`єкти нерухомості та набув їх у свою власність відповідно до законодавства України, що підтверджується договором № 81-ВПП інвестування в будівництво нежитлового приміщення від 20 червня 2006 року та додатковими угодами до нього, актами прийому-передачі вбудованого нежилого приміщення дольщику від 18 січня 2010 року та від 01 березня 2011 року, довідкою № 356/4 від 18 січня 2010 року, довідкою № 158 від 01 жовтня 2013 року, рішенням Постійно діючого третейського суду при корпорації «Сила закону» від 17 березня 2009 року у справі № 38-17ц/2009 за позовом ПП «Творча майстерня «Престиж» до ОСОБА_2 та ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» про визнання права власності, ухвалою Октябрьського районного суду м. Полтави від 30 березня 2009 року у справі № 2-277/09 за заявою ПП «Творча майстерня «Престиж» про видачу виконавчого документа, виконавчим листом Октябрьського районного суду м. Полтави від 30 березня 2009 року у справі № 2-277/09, виданого на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при корпорації «Сила закону» від 17 березня 2009 року у справі № 38-17ц/2009, реєстраційним посвідченням № 020865, актом готовності об`єкту до експлуатації, сертифікатом відповідності КВ000685.

В травні 2025 року ТОВ «Атлант Тріумф» подано позов як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в порядку ст. 52 ЦПК України.

Підставою заявлення позову зазначено предметом позовних вимог позивача у справі № 2-932/11 є визнання права власності на нежитлові приміщення загальною площею 5156,50 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, у справі було встановлено, що ОСОБА_1 пред`явила вимоги до позивача про передачу їй правовстановлюючих документів на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника. В зв`язку з цим відповідач також є зацікавленою особою, яка намагається довести своє право власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Натомість, з 02 лютого 2018 року ТОВ «Атлант Тріумф» стало єдиним власником об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою, що складався з нежитлових приміщення № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80) (в літ. «А»).

Набуття права власності ТОВ «Атлант Тріумф» на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_1 відбулось на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 2018 року, укладеного між позивачем ПП «Творча майстерня «Престиж» і ТОВ «Атлант Тріумф», згідно з яким об`єкт нерухомого майна перейшов у власність ТОВ «Атлант Тріумф» за вартістю 19 200 000 грн.

Разом із тим, після набуття ТОВ «Атлант Тріумф» права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна він був поділений на три окремих новоутворених об`єкта нерухомого майна, а саме групу нежитлових приміщень № 1, що складається з приміщень загальною площею 2429,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 2, що складається з приміщень загальною площею 1406,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 3, що складається з приміщень загальною площею 1320,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Звертав увагу, що вказані новоутворені об`єкти нерухомості були створені шляхом поділу попереднього об`єкта нерухомості за № 00. Станом на сьогоднішній день ТОВ «Атлант Тріумф» є єдиним власником всіх новоутворених об`єктів нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .

Разом із тим, позивач ТОВ «Творча майстерня «Престиж» просить визнати за ним право власності на попередній об`єкт нерухомості, з якого були створені внаслідок поділу новоутворені об`єкти нерухомості. Тому предмет позовних вимог позивача безпосередньо впливає на право власності ТОВ «Атлант Тріумф». Крім того, відповідач ОСОБА_1 також є заінтересованою особою, яка намагається довести своє право власності на нежитлові приміщення, що були розташовані в попередньому об`єкті нерухомості, тому дії відповідача також впливають на право власності ТОВ «Атлант Тріумф» на новоутворені об`єкти нерухомості.

Саме тому ТОВ «Атлант Тріумф» вважає, що позовні вимоги позивача, а також дії відповідача щодо вказаних приміщень свідчать про те, що позивач і відповідач не визнають існування права власності ТОВ «Атлант Тріумф» на новоутворені об`єкти нерухомості, що є порушенням його права власності.

В зв`язку цим позовні вимоги ТОВ «Атлант Тріумф», як третьої особи з самостійними вимогами, безпосередньо пов`язані з предметом позовних вимог ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і є такими, що виключають задоволення позовних вимог позивача, а також пов`язані з інтересами відповідача щодо об`єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_1 .

Звертав увагу, що право власності на новоутворені об`єкти нерухомого майна було набуте ТОВ «Атлант Тріумф» правомірно і воно є добросовісним набувачем новоутворених об`єктів нерухомого майна, що підтверджується наступним.

Так, від самого початку створення об`єкта нерухомого майна право власності на нього належало позивачу ПП «Творча майстерня «Престиж», який був першим власником об`єкта.

Від самого початку створення об`єкта нерухомого майна питання про право власності на нього було вирішено рішенням Постійно діючого третейського суду при Корпорації «Сила закону» від 17 березня 2009 року у справі № 38-17ц/2009, яким було визнано право власності на об`єкт за позивачем. Вказане рішення третейського суду набрало законної сили і було повністю виконано шляхом виконання виконавчого листа, виданого Октябрьським районним судом м. Полтави від 30 березня 2009 року у справі № 6-277/09, внаслідок чого право власності позивача було зареєстровано в Київському міському БТІ (запис в реєстрову книгу № 200п-140 за реєстровим № 9805-П від 18 січня 2010 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 020865 від 18 січня 2010 року, виданим КП КМР БТІ, а також листами БТІ від 19 травня 2023 року та від 29 травня 2023 року.

Звертав увагу, що оскільки станом на сьогоднішній день ТОВ «Творча майстерня «Престиж» заявляє позовні вимоги про визнання за ним права власності на всі нежитлові приміщення загальною площею 5156,50 кв.м., що розташовані в новоутворених об`єктах нерухомого майна, які належать ТОВ «Атлант Тріумф», позовні вимоги позивача є такими, що заперечують і не визнають право власності ТОВ «Атлант Тріумф» на вказані новоутворені об`єкти нерухомого майна. Крім того, ТОВ «Творча майстерня «Престиж» не планує відмовлятись від позовних вимог у справі № 2-932/11, тому ТОВ «Атлант Тріумф» вимушене звернутися до суду з даним позовом, пред`явивши даний позов до позивача та відповідача в порядку ст. 52 ЦПК України.

Наводив зміст ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3, 16, 321, 392 ЦК України.

Просив визнати за ТОВ «Атлант Тріумф» право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № l, що складається з приміщень: 1-27, 101-134, 201-226, 301-326, загальною площею 2429,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 2, що складається з приміщень: 1-37, 101-133, 201-222, 301-326, загальною площею 1406,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 3, що складається з приміщень: 1-13, 101-110, 201-207, 301-312, загальною площею 1320,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і ОСОБА_1 на користь ТОВ «Атлант Тріумф» судовий збір за подання позовної заяви.

До позовної заяви ТОВ «Атлант Тріумф» додано копію договору купівлі-продажу від 02 лютого 2018 року, укладеного ПП «Творча майстерня «Престиж» та ТОВ «Атлант Тріумф», за умовами якого продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення № 1 (приміщення з № 1 по № 7), № 2 (приміщення з № 1 по № 53), № (приміщення з № 1 по № 61), № 4 (приміщення з № 1 по № 80) (в літ. «А») за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 5156,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, розташоване на земельній ділянці кадастровий № 78:094:0313; право власності продавця на нерухоме майно підтверджується рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 31 травня 2011 року та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 грудня 2013 року, номер запису про право власності 3960728; копію висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 62/23 від 07 червня 2023 року, згідно якого за технічними показниками громадський будинок, який складається з нежитлових приміщень № 1, № 2, № 3, № 4 за адресою АДРЕСА_1 загальною площею № 5156,6 кв.м., може бути поділено; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якого право власності на громадський будинок, що складається з нежитлових приміщень № 1 (приміщення з № 1 по № 77), № 2 (приміщення з № 1 по № 53), № 3 (приміщення з № 1 по № 61), № 4 (приміщення з № 1 по № 80) (в літ. «А») зареєстроване за ТОВ «Атлант Тріумф» на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 2018 року, три витяги з Державного реєстру речових прав від 22 червня 2023 року на об`єкти нерухомого майна - групи нежитлових приміщень № 1, № 2 та № 3.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 52 ЦПК України зазначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

За статтею 195 ЦПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення статей 193 і 194 ЦПК України.

Частиною другою статті 193 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що правилом для участі у справі третіх осіб із самостійними вимогами є те, що такі вимоги повинні стосуватися предмета спору, щодо якого виник спір між позивачем та відповідачем.

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 13 березня 2019 року № 916/3245/17 та від 12 червня 2019 року № 916/542/18, в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 175/602/22.

У постанові від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, відповідно до положень статті 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас, така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції правильно визначився з тим, що спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин щодо сплати ОСОБА_1 орендних платежів на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01 квітня 2010 року, тобто щодо виконання орендарем ОСОБА_1 зобов`язань перед орендодавцем ПП «Творча майстерня «Престиж», а також узаконення переобладнання та поліпшення предмета оренди здійсненого за кошти орендаря. При цьому вимоги позову стосуються нежитлових приміщень №1 (прим. з №1 по 77); №2 (прим. з №1 по 53); №3 (прим. з №1 по 61); №4 (прим. з №1 по 80) з функціональним призначенням - «Центр дозвілля з боулінг-клубом», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 5156,50 кв.м.

Натомість, ТОВ «Атлант Тріумф» не було стороною договору оренди та учасником переобладнання орендованого приміщення, а своє право на новоутворені об`єкти нерухомого майна, відмінного від предмету спору, пов`язує із договором купівлі-продажу від 02 березня 2018 року, який укладено значно пізніше з позивачем ПП «Творча майстерня «Престиж».

Таким чином, є правильними висновки суду першої інстанції, що заявлений позов ТОВ «Атлант Тріумф», як третьої особи із самостійними вимогами не взаємопов`язаний з первісним позовом, оскільки спрямований лише на констатацію свого права власності поза предметом спору між позивачем та відповідачем і не виключає задоволення вимог позивача щодо заявленого ним предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Атлант Тріумф» звернувся до суду з зазначеним позовом не щодо тотожного зі сторонами предмету спору, а з інших підстав, що не передбачено нормами статті 195 ЦПК України.

Апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6448/23, згідно яких, позови у справі виникли з різних правовідносин щодо різного нерухомого майна, у зв`язку з чим прийняття позовної заяви третьої особи до розгляду разом з первісним позовом у цій справі є не тільки недоцільним, а й неможливим.

Так, у справі, що переглядається, ТОВ «Творча майстерня «Престиж» просить визнати право власності на нежитлове приміщення № 1 (прим. з № 1 до 77); № 2 (прим. з № 1 до 53); № 3 (прим. з № 1 до 61); № 4 (прим. з № 1 до 80), з функціональним призначенням «Центр дозвілля з боулінг-клубом», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 156,50 кв. м.

Натомість, ТОВ «Атлант Тріумф» просить визнати право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № l, що складається з приміщень: 1-27, 101-134, 201-226, 301-326, загальною площею 2429,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 2, що складається з приміщень: 1-37, 101-133, 201-222, 301-326, загальною площею 1406,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 3, що складається з приміщень: 1-13, 101-110, 201-207, 301-312, загальною площею 1320,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 09 травня 2024 року у справі № 641/7718/23 (провадження № 61-6292 ск24), згідно яких самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене.

Так, у справі, що переглядається, ТОВ «Атлант Тріумф» не перебуває у жодних відносинах з ОСОБА_1 і остання жодним чином не оспорює та/або не визнає право власності ТОВ «Атлант» на групу нежитлових приміщень № l, що складається з приміщень: 1-27, 101-134, 201-226, 301-326, загальною площею 2429,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на групу нежитлових приміщень № 2, що складається з приміщень: 1-37, 101-133, 201-222, 301-326, загальною площею 1406,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на закінчений будівництвом об`єкт - групу нежитлових приміщень № 3, що складається з приміщень: 1-13, 101-110, 201-207, 301-312, загальною площею 1320,1 кв.м., розташований за адресою: м. Київ вул. Оболонська набережна, 13, оскільки доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доводи ТОВ «Атлант Тріумф» у апеляційній скарзі, що позивач ТОВ «Творча майстерня «Престиж» та відповідач ОСОБА_1 не визнають існування права власності ТОВ «Атлант Тріумф» на новоутворені об`єкти нерухомості, що є порушенням його права власності, нічим не підтверджені та відхиляються апеляційним судом як припущення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в судовому засіданні 19 травня 2025 року під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами представник позивача ТОВ «Творча майстерня «Престиж» заперечень не висловив та залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, що предмети позовних вимог позивача ТОВ «Творча майстерня «Престиж» і третьої особи ТОВ «Атлант Тріумф» фактично співпадають і задоволення позовних вимог ТОВ «Атлант Тріумф» повністю виключає задоволення позовних вимог позивача, є необґрунтованими, помилковими та не ґрунтуються на доказах, наявних у справі.

Доводи апеляційної скарги, що хоча підстави позовних вимог позивача і третьої особи є різними, що є нормальним явищем, натомість, предмети позовних вимог позивача і третьої особи фактично співпадають, оскільки різні юридичні особи просять визнати за ними право власності на один і той самий об`єкт нерухомості, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до помилкового тлумачення норм процесуального права, зокрема ст. 52 ЦПК України, не враховують вищевикладених правових висновків Верховного Суду щодо реалізації права третьої особи подати позов, та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ст. 41 Конституції України, ст. 3, 16, 321, 392 ЦК України, а також правові позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц, Верховного Суду в постанові від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18 надають право чинному власнику майна пред`являти позов про визнання права власності до будь-якої особи, яка оспорює або не визнає право власника на майно, з огляду на те, що передбачене статтею 52 ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову третьої особи із самостійними вимогами не є абсолютним, і таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства, чого ТОВ «Атлант Тріумф» в межах даної справи виконано не було.

Разом із тим, ТОВ «Атлант Тріумф» не позбавлене можливості звернутися до суду першої інстанції з позовною заявою за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, що передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України.

Таким чином, повернення позовної заяви ТОВ «Атлант Тріумф» не унеможливило доступ заявника до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Тріумф» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.