Справа № 214/889/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/889/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Представники:

від позивача Грибанов Д.В., Панкратова Т.В.,

від відповідача адвокати Зачепіло З.Я., Туровська М.О.,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі скорочено ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 23.01.2025 (надійшла до суду 29.01.2025), в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024 у загальному розмірі 38 854 грн. 82 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 554 грн. 04 коп., заборгованість за пенею (штрафами) 5 000 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028 грн. 00 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 27.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідно до Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, було укладено електронний договір №7628171 про надання споживчого кредиту у сумі 10 000 грн. зі строком кредитування 360 днів зі сплатою процентів за користування ним на узгоджених сторонами умовах. Договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту вказуються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору. Кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повністю виконало взяті на себе за кредитним договором зобов`язання перед позичальником, надавши кредит в обумовленому розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 . Ураховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед кредитором, виникла заборгованість у загальному розмірі 38 854 грн. 82 коп., що включає: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 554 грн. 04 коп., заборгованість за пенею (штрафами) 5 000 грн. 00 коп.

21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №21112024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 38 854 грн. 82 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 554 грн. 04 коп., заборгованість за пенею (штрафами) 5 000 грн. 00 коп. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним договором, дійсний кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій. З огляду на те, що позичальник ОСОБА_1 наявну заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 30.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовити у повному обсязі. Свої заперечення по суті вимог мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитних коштів за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024 йому як позичальникові. На підтвердження стягнення заборгованості позивачем лише надано копії кредитного договору, паспорту кредиту, розрахунок заборгованості, копії договору факторингу та витяг з реєстру боржників, що в сукупності не можуть підтвердити не тільки виникнення між сторонами договірних відносин, а й заявлену заборгованість. Сама лише позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми погашеного кредиту. Документів первинної бухгалтерської документації, які б могли це підтвердити, позивачем не надано, тим самим не виконано обов`язок доказування заявлених вимог. Зауважила, що в матеріалах справи відсутній належний розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування процентів, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме в результаті неналежного виконання ним зобов`язань. Доданий розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками товариства, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та за відсутності первинних документів, на підставі яких був складений, не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача. Крім того, розрахунок містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та процентів, без зазначення детального розрахунку, що включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту, процентів по кожному платіжному періоду тощо. Додатково відповідач зауважив, що в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази передачі прав вимоги від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024, як і не надано доказів сплати первісному кредиторові коштів за договором факторингу, як того вимагає закон, як і доказів їх зарахування на рахунок первісного кредитора. Що стосується заборгованості по пенею (штрафам), то відповідач вважає, що її нарахування здійснене кредитором протиправно в період дії введеного в Україні воєнного стану, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ. Вказаним нормативно-правовим актом внесено зміни до ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування». У свою чергу, НБУ прийняв постанову від 25.02.2022 №23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп», якою затвердив Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

04.04.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Панкратової Т.В. надійшов відзив на позов (зареєстрований 07.04.2025). Щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень по суті пред`явлених вимог, представник позивача зазначила, що27.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено кредитний договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Позичальник здійснив оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті первісного кредитора, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Заповнюючи заявку, позичальник дає свою згоду на передачу первісному кредитору своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система первісного кредитора здійснює реєстрацію заявника на сайті первісного кредитора і формує особистий кабінет позичальника. У разі прийняття позитивного рішення про видачу кредиту, первісний кредитор робить позичальнику в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі кредитного договору, який містить усі істотні умови. Позичальник може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти кредитний договір або відмовитися від пропозиції. У випадку готовності позичальника прийняти пропозицію (оферту), позичальник натискає кнопку згоди, після чого позичальнику надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який позичальник має ввести у відповідне поле. У момент введення коду на сайті первісного кредитора позичальник направляє первісному кредитору електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду кредитний договір вважається підписаним. Тобто, для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій, направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Відповідно саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту. Висновки, щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц. Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить.

Щодо тверджень відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомила, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні договору. Представник позивача зауважила, що ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. У свою чергу, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак, відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

На переконання представника позивача, позивачем надано належні, допустимі та достатні в сукупності докази, які підтверджують право вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» як дійсного кредитора до відповідача та доведено факт порушення, отже, позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

22.07.2025 на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зачепіло З.Я. надійшли заперечення на відповідь ТОВ «ФК «ЄАПБ» на поданий ним відзив, наведені в яких доводи є загалом тотожними з доводами та запереченнями, викладеними відповідачем у відзиві. Додатково представник відповідача акцентувала увагу на відсутності доказів вжиття позивачем заходів позасудового врегулювання спору, що б визначало правомірність звернення до суду з даним позовом, адже у п.1.7.24 Умов та правил вказано, що сторони зобов`язались врегульовувати суперечки і претензії, що виникають у зв`язку з виконанням договору, шляхом переговорів. Відтак, за відсутності доказів звернення до ОСОБА_1 позасудово, представник вважає пред`явлення позову ТОВ ФК «ЄАПБ» передчасним. Разом з тим, представник відповідача зазначила, що відповідач не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог, а саме, не заперечує проти задоволення вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 300 грн. 78 коп.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження за наявними у справі матеріалами та з урахуванням позиції сторін, зважаючи на те, що жоден з учасників справи не заявив про свою безпосередню участь в судовому засіданні.

За клопотаннями представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Туровської М.О., остання про свою участь в судовому засіданні не заявила, додаткових пояснень, доказів не подавала, при цьому, заявила про завершення розгляду справи шляхом ухвалення рішення за її відсутності з урахуванням позиції відповідача, викладеної у відзиві та заперечення на відповідь на відзив. У задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, врахувавши позицію сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №7628171 про надання споживчого кредиту, оформлений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» - програмний комплекс, який включає Веб-сайт, облікову та реєструючу систему товариства та використовується товариством, в тому числі, але не виключно, для укладення договорів про надання кредитів фізичним особам (споживачу), доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

За умовами п.1.2 договору, товариство зобов`язується надати споживачеві грошові кошти на споживчі потреби у гривні, а споживач зобов`язується одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п.1.3 договору, сума кредиту складає 10 000 грн. 00 коп., тип кредиту кредит. Пунктом 1.4 договору передбачено, що строк кредиту становить 360 днів, періодичність сплати платежів кожні 30 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору. Тип процентної ставки фіксована (п.1.5).

У п.1.5.1 договору сторони погодили стандартну процентну ставку 2,20% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п.1.5.2, п.1.5.3 договору, встановлена знижена процентна ставка 0,01% в день, яка застосовується, якщо споживач до 28.03.2024, або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених в пп.1.5.2 договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку.

Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору).

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1 договору ( п.2.4 договору).

Цього ж дня ОСОБА_1 був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, який містить деталізовану інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Свідченням цьому є наявність у паспорті електронного підпису позичальника у формі одноразового ідентифікатора.

Додатком №1 до вказаного вище договору №7628171 від 27.02.2024 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також підписана позичальником електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора.

За умовами п.п.5.1, 5.2 договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3 договору. Цим сторони визначають, що часткове дострокове повернення кредиту за цим Договором повинно здійснюватися у відповідну дату платежу, що вказана в Графіку платежів для сплати процентів. У разі, якщо часткове дострокове повернення кредиту відбулося не в дату платежу, Графік платежів коригується шляхом зміни всіх наступних дат платежів, які починають обраховуватися з дати дострокового часткового повернення кредиту, з урахуванням встановленої Договором періодичності сплати процентів та незмінності кінцевої дати повернення кредиту. При цьому, сторони розуміють та погоджуються, що при вказаному коригуванні останній період сплати може не відповідати встановленій договором періодичності сплати процентів (може бути меншим).

За п.п.1, 3, 8, 9 п.4.1 кредитного договору товариство має право: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача; у випадку допущення споживачем прострочення виконання зобов`язань за цим договором передавати інформацію про прострочену заборгованість близьким родичам, зокрема інформацію про розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються при невиконанні зобов`язання за цим договором або відповідно до законодавства; вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках , передбачених в п.5.4 договору.

Судовим розглядом також встановлено, що 27.02.2024 о 12.53.45 год. кредитний договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачем ОСОБА_1 договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А2746», а також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту, які містять умови кредиту, процентні ставки.

Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію).

Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, з наданих суду позивачем доказів вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого кредитором одноразового ідентифікатора (акцепт). Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору та його дійсність.

Посилання відповідача на відсутність доказів укладення договору, суд оцінює критично, оскільки доведеність факту підписання позичальником договору шляхом введення одноразових ідентифікаторів, отриманих ним від кредитора шляхом направлення на вказані ним засоби зв`язку або через особисто створений ним електронний кабінет у системі кредитора є свідченням прояву відповідачем волевиявлення та вчинення дій, спрямованих на укладення договору. Зустрічних вимог про його оспорювання відповідач не заявляв. До того ж електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України Про електронну комерцію, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа. На підтвердження укладання договору із ОСОБА_1 первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем надано електронні докази в паперовій формі копії договору та додатків до нього, які було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, введеного відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а факт укладення цього договору поза розумним сумнівом є доведеним.

Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договору внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору, під час його підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) та затвердженому сторонами графіку платежів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Судовим розглядом також встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальникові ОСОБА_1 кредит в обумовленому розмірі 10 000 грн. 00 коп. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надав будь-яких доказів, зокрема, виписки по його особовому рахунку, доступ до якого він має як клієнт банка-емітенту банківської карти, чи довідки про відсутність у нього банківської картки № НОМЕР_1 на момент здійснення перерахування коштів або ж втрату картки з володіння в результаті протиправних дій третіх осіб. Посилання сторони відповідача на недоведеність перерахування на користь ОСОБА_1 кредитних коштів ґрунтуються виключно на їх припущеннях, що не може бути покладене в основу доказування.

Разом з тим, після отримання відповіді на відзив, у ході судового розгляду відповідач ОСОБА_1 частково змінив свою позицію щодо заявлених вимог, фактично визнавши не тільки факт укладення договору, а й отримання кредитних коштів шляхом безготівково зарахування на належну йому банківську картку, не заперечуючи проти наявності заборгованості за тілом кредиту у сумі 9 300 грн. 78 коп., що зазначив у запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з розрахунком заборгованості за період з 21.11.2024 до 31.12.2024 та карткою обліку договору (розрахунком заборгованості) за період з 27.02.2024 до 20.11.2024, початково нарахування процентів здійснювалось ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за зниженою процентною ставкою на суму тіла кредиту. На погашення тіла кредиту та процентів за користування ним відповідач здійснив платежі у такому хронологічному порядку: 07.03.2024 500 грн. 00 коп. (з яких 490 грн. 00 коп. зараховано на погашення тіла кредиту, 10 грн. 00 коп. оплату процентів), 05.04.2024 1902 грн. 00 коп. (з яких 209 грн. 22 коп. зараховано на погашення тіла кредиту, 1 692 грн. 78 коп. оплату процентів).

Таким чином, загалом за рахунок здійснених відповідачем платежів заборгованість за тілом кредиту було зменшено на 699 грн. 22 коп., внаслідок чого розмір її заборгованості склав 9 300 грн. 78 коп. (з розрахунку: 10 000 грн. 00 коп. 699 грн. 22 коп.), що відповідає розміру заборгованості за тілом кредиту, розрахованому кредитором та заявленому у вимогах, а відтак, на переконання суду, є доведеним. До того ж саме такий розмір заборгованості відповідач беззаперечно визнав відповідно до позиції, викладеної його представником у запереченнях.

Що стосується заявленої заборгованості по процентам за користування кредитом, то при вирішенні вимог в цій частині суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно умов укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору №7628171 від 27.02.2024, сторони домовились, що договір є строковим - строк кредиту становить 360 днів, періодичність сплати платежів кожні 30 днів (п.1.4 договору).

Умовами п.1.4.1 договору передбачено, що у споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором. Таким чином, дійсним договором не передбачено можливість його пролонгування.

У п.1.5.1 договору сторони погодили стандартну процентну ставку 2,20% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п.1.5.2, п.1.5.3 договору, встановлена знижена процентна ставка 0,01% в день, яка застосовується, якщо споживач до 28.03.2024, або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Пунктом 3.1 договору погоджено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році, тобто метод «факт/факт».

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 до 28.03.2024 здійснив декілька платежів на часткове повернення кредиту, первісний кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до 28.03.2024 нарахування процентів за кредитом здійснив за зниженою процентною ставкою 0,01% на залишок заборгованості, що чітко прослідковується із наданої позивачем картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за період з 27.02.2024 до 20.11.2024. Після 28.03.2024 кредитор почав здійснювати нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,20% в день, виходячи із залишку заборгованості за тілом кредиту. При цьому, 05.04.2024 відповідач здійснив платіж в сумі 1 902 грн. 00 коп., з яких: 209 грн. 22 коп. зараховано на погашення тіла кредиту, 1 692 грн. 78 коп. оплату процентів, після чого більше платежів не здійснював. Таким чином, станом на 06.04.2024 заборгованість за тілом кредиту склала 9 300 грн. 78 коп. та до закінчення строку кредитування залишалась незмінною; заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 06.04.2024 була відсутня. Саме такий залишок фактичної заборгованості за тілом кредиту кредитором було прийнято за базу для розрахунку процентів за користування кредитом. При цьому, востаннє нарахування процентів мало місце 03.08.2024, тобто в межах строку кредитування, що слідує з наданого розрахунку. Заборгованість по процентам за користування кредитом заявлена у розмірі 26 227 грн. 80 коп. та розрахована за 120 календарних днів (з 05.04.2025 до 03.08.2024).

У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Оскільки відповідач заперечує проти задоволення вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, тому з метою встановлення істини у справі, перевірки правильності наявного у справі розрахунку заборгованості, та задля усунення будь-яких сумнівів та протиріч, суд вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, виходячи з меж заявлених вимог (нарахування процентів за стандартною ставкою 2,20% в день протягом періоду з 06.04.2024 до 03.08.2024, що складає 120 днів) та врахування бази для розрахунку залишку заборгованості по тілу кредиту 9 300 грн. 78 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості по процентам складає: 9 300,78*2,20% / 100% * 120 днів = 24 554 грн. 06 коп. Оскільки у заявлених у позові вимогах заборгованість по процентам за користування кредитом заявлена у розмірі 24 554 грн. 04 коп., тому вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд приймає заявлену заборгованість як доведену, адже її розмір не перевищує арифметично визначеної судом. Власного контррозрахунку заборгованості по процентам відповідач суду не надав.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по штрафам у сумі 5 000 грн. 00 коп., то суд вважає за необхідне зауважити, що положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентують, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Приймаючи до уваги те, що штраф нарахований відповідачу з 09.05.2024 до 25.06.2024 включно у загальному розмірі 5 000 грн. 00 коп., тобто у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24.02.2024, що діє наразі, у зв`язку з чим позичальник ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по штрафам до задоволення не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

У ході судового розгляду також встановлено, що 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №21112024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 38 854 грн. 82 коп., що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників від 21.11.2024.

Суд зауважує, що належне підтвердження відступлення права вимоги (включає в себе наявність договору про відступлення права вимоги, який має бути укладений у письмовій формі та містити істотні умови, а також докази передачі права вимоги, такі як акти, накладні, або інші документи, що підтверджують факт передачі. За обсягом наданих позивачем доказів, суд вважає доведеним факт відступлення прав вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Щодо реєстру боржників суд вважає за необхідне також зазначити, що позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечитиме положенням Закону України Про захист персональних даних.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» є фінансовими установами, які надають фінансові послуги, що підтверджується відповідними свідоцтвами та виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як первісний кредитор зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до висновку про обґрунтованість звернення до суду.

Зважаючи на те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості по кредиту ні перед попереднім кредитором, ні перед дійсним, та не повернув кредит протягом строку, обумовленого сторонами при укладенні договору, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, часткову доведеність заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024 у загальному розмірі 33 854 грн. 82 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 554 грн. 04 коп.

Що стосується доводів відповідача стосовно не направлення йому досудової вимоги кредитором як свідчення передчасності пред`явлення позову, то суд звертає увагу, що у постанові від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такий висновок: «боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи ст.ст.526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з повернення кредиту».

Зважаючи, що позовні вимоги заявлено у січні 2025 року за простроченими зобов`язаннями, виконання яких відповідачем припинене з 06.04.2024, тому направлення досудової вимоги кредитором на адресу позичальника є другорядним і не може ставиться у залежність від реалізації права на звернення до суду за захистом прав, порушення яких є дійсним, триваючим та доведеним і не спростоване відповідачем, який попри визнання боргу за тілом кредиту, жодних дій, спрямованих на його погашення ні до звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду з позовом, ні протягом періоду перебування справи у провадженні суду, не вчинив.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за наслідками вирішення спору, суд виходить з такого.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на ухвалення рішення на користь позивача із частковим задоволенням вимог, понесені ТОВ «ФК «ЄАПБ» та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 634 грн. 36 коп. за подання позовної заяви слід покласти на відповідача пропорційно частині задоволених вимог (87%).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором №7628171 від 27.02.2024 у загальному розмірі 33 854 грн. 82 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 554 грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 2 634 грн. 36 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення у справі складено та підписано без проголошення 24.07.2025.

Суддя О.І. Євтушенко