Справа № 724/1645/25
Провадження № 2/724/486/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.,

за участі секретаря судового засідання: Мазної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та розірвання шлюбу

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

06.05.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначає, що 24.03.2008р. уклав шлюб з відповідачкою, однак спільне життя не склалося, між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя.

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.02.2025р. Хотинським районним судом Чернівецької області видано наказ про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

За заявою позивача відкрито виконавче провадження і відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.04.2025р. у ОСОБА_2 наявна заборгованість в сумі 12 353,60 грн. більше як за 4 місяці.

На даний час ОСОБА_2 надалі не сплачує аліменти на утримання дітей.

Разом з цим, відповідно до відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 перебуває за межами України.

Згідно характеристики №215 від 17.03.2025р. ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, зі слів сусідів наданий час проживає за межами України. Вихованням та утриманням дітей займається батько ОСОБА_1 .

Відповідачка участі у вихованні дітей не приймає, не виявляє материнського піклування та турботи, не піклується про їх здоров`я, матеріально не утримує, ніякої допомоги на виховання та розвиток не надає. Тобто жодної участі в житті дітей не бере.

В свою чергу батько дітей ОСОБА_1 утримує та виховує дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, діти доглянуті, зареєстровані та проживають разом з батьком, мати дітей в с. шалівці не зареєстрована та не проживає.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітніх дітей від 27.05.2025р. діти проживають разом з батьком, так як мати майже три роки перебуває за межами України (Чехія). Мати, зі слів доньки, не спілкується з дітьми і не приймає участі в утриманні. Між батьком і дітьми спостерігаються гарні відносини. Діти забезпечені всім необхідним для розвитку та відпочинку.

Враховуючи вищенаведене, просить суд розірвати шлюб та позбавити відповідачку батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою органу зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Пунктом 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, судом вжито належних заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи, а тому остання вважається такою, що належно повідомлена про розгляд справи судом.

Представник органу опіки в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що 24.03.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Шиловецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, актовий запис - №6 (а.с.14).

Від шлюбу у подружжя народились діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстроване Шиловецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №21 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , зареєстроване Шиловецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №18. (а.с. 11-12).

Згідно копії судового наказу від 13.02.2025 року, який виданий Хотинським районним судом Чернівецької області у цивільній справі №724/302/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а.с.15).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2025 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №724/302/25 від 13.02.2025 року, який виданий Хотинським районним судом Чернівецької області про стягнення аліментів. (а.с.18)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.04.2025 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з січня 2025 року по квітень 2025 року становить 12353,60 гривень.(а.с.19).

У відповідності до Витягу Державної прикордонної служби України від 06.03.2025р. №19/П-5113/5987 ОСОБА_2 у період з 01.01.2022 по 06.03.2025 (станом на 14:40 год.) перетинала державний кордон з Україною.(а.с.20).

Згідно характеристики Грозинецького старостинського округу №215 від 17.03.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 характеризується з негативної сторони. Зі слів сусідів ОСОБА_2 перебуває за межами України, вихованням та утриманням неповнолітніх дітей займається батько ОСОБА_1 (а.с.21).

Актом обстеження житлово - побутових умов проживання малолітніх (неповнолітніх) дітей від 27.02.2025 року встановлено наступне: на даний час неповнолітні діти проживають з батьком, так як мати - ОСОБА_2 майже три роки перебуває за межами України (Чехія). Утриманням та вихованням дітей займається батько, в той час мати, зі слів доньки не спілкується з дітьми та не приймає участі в їх утриманні. Діти забезпечені всім необхідним для розвитку та відпочинку.(а.с.22).

Згідно довідки, виданої старостою Шиловецького старостинського округу №86 від 23.01.2025 року, до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та постійно проживає по АДРЕСА_1 , входять син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти перебувають на утриманні батька (а.с.23).

Довідкою огляду сімейного лікаря від 30.04.2025 року ОСОБА_1 рекомендовано підтримання здоров`я, профілатика МКХ-10 АМ:Z00.0. (а.с.24-25).

Згідно Витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не знятої чи непогашеної судимості немає. (а.с. 26).

Характеристикою старости Шиловецького старостинського округу №391 від 01.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 характеризується з позитивної сторони, спокійний, доброзичливий, готовий прийти на допомогу, сам виховує своїх неповнолітніх дітей. Мати дітей у селі Шилівці не зареєстрована та не проживає, участі у вихованні дітей не приймає (а.с.27).

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Клішковецької сільськї ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради від 23.05.2025 року № 107/07-2025 до Клішковецької сільської ради звернувся ОСОБА_1 про доцільність позбавлення батьківських прав його дружини ОСОБА_2 стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обґрунтовує це тим, що мати з 2021 року не проживає разом зі своєю сім`єю, а двоє їх дітей перебувають на утриманні та вихованні батька. Він фактично повністю утримує сім`ю, тоді як мати знаходиться за кордоном. Орган опіки та піклування Клішковецької сільської ради вважає за необхідність надати висновок про доцільність позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення мати спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18,від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Згідно зі ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України).

Ухвалюючи рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що наявний у матеріалах справи висновок органу опіки та піклування не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою своїми обов`язками, та які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення її батьківських прав.

Аналіз висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав свідчить про те, що він не є переконливим, оскільки він не ґрунтується на достатній доказовій базі та зроблений, на підставі наданих тільки позивачем доказів. Отже, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків.

У наданому висновку відсутні дані про умисне ухилення матері від виконання батьківських обов`язків з утримання дітей, не наведено даних про роботу або намагання цього органу, відповідального за захист прав дітей, об`єктивно визначити ставлення матері до дітей, не зазначено, чому саме позбавлення батьківських прав відповідачки піде на користь інтересам дітей.

Окрім того, висновок органу опіки та піклування, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України).

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що до відповідачки вживалисяпрофілактичні заходи чи попередження щодо необхідності змінити свою поведінку по відношенню до виховання дітей і такі заходи не призвели до позитивних змін.

Також позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про аморальний спосіб життя відповідачки, зловживання нею алкогольними напоями та вчинення останньою насильства по відношенню до її дітей.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що відповідачка не бажає спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дітей, їх вихованням і розвитком займається батько, не свідчить про те, що мати дітей не бажає приймати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідачка вже три роки проживає за межами України, оскільки згідно даних Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2022р. по 06.03.2025р. вбачається, що ОСОБА_2 систематично перетинала державний кордон України як на виїзд, так і на в`їзд. Крім того, вказаний лист від 06.03.2025р. адресований відповідачці ОСОБА_5 , що свідчить про те, що саме вона робила запит до Державної прикордонної служби України, а в подальшому передала вказану інформацію позивачу.

Вищезазначене, на думку суд, може свідчити про те, що позивач з відповідачем підтримує спілкування, а позовна вимога про позбавлення батьківських прав є формальною сама по собі або штучно створена і не направлена для захисту інтересів дітей.

Отже, позивачем не доведено обставин свідомого ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків, навмисного нехтування ними, необхідність застосування крайнього заходу втручання в права дітей на зростання в сім`ї, та підтримання зв`язків з матір`ю, неможливість застосування альтернативних, менш суворих заходів, відповідність такого заходу якнайкращим інтересам дітей та його виправданість.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50%), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 10, 13, 19, 76-89, 141, 259, 263, 264, 265, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), укладений 24.03.2008 року, який був зареєстрований Шиловецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, актовий запис - №6 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

В решті частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 05.08.2025 року.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ