Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1861/25 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Талько О.Б.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу №278/1861/25 за заявою представника Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого документа,

за апеляційними скаргами представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» та представника ОСОБА_1 адвоката Ліпської-Романченко Ганни Дмитрівни на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Буткевича М.І. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі АТ Сенс Банк», Банк, Товариство, Заявник) звернувся з даною заявою, в якій просив замінити стягувача у виконавчому листі №2-132/12 від 29 серпня 2013 року з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Сенс Банк». Також просив видати дублікат виконавчого документу.

Заява мотивувалась тим, що Житомирським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 280/44-95 від 04 лютого 2008 року у розмірі 175 451,91 грн. Однак, під час його пересилки він був втрачений.

Представником АТ «Сенс Банк» було направлено запит до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо місця перебування виконавчого листа №2-132/12. Згідно отриманої відповіді, 21 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та разом із оригіналом виконавчого листа документи надіслано за адресою: місто Житомир, вулиця Перемоги, 7-А, що є юридичною адресою стягувача.

Але станом на 21 листопада 2019 року АТ «Укрсоцбанк» було зареєстровано за юридичною адресою: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Також представник зазначив, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» було затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк», шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Передавального акту у АТ «Альфа-Банк», як правонаступника АТ «Укрсоцбанк», із 15.10.2019 року виникли майнові права та обов`язки, які існували у АТ «Укрсоцбанк».

Крім того, АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування на АТ «Сенс Банк», що підтверджено державною реєстрацією 30 листопада 2022 року.

У відповідності до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» наявні підстави для ухвалення судового рішення про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником АТ «Сенс Банк».

Представник АТ «Сенс Банк» також вказував, що вище зазначений виконавчий лист є втраченим, а отже фактично на даний час стягувач позбавлений права задовольнити свої вимоги шляхом стягнення заборгованості із боржника. Тому, просив видати дублікат виконавчого документу.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 травня 2025 року заяву АТ «Сенс Банк» задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк» у виконавчому листі по справі № 2-132/12. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, представник АТ «Сенс Банк» та представник ОСОБА_1 - адвокат Ліпська-Романченко Г.Д. оскаржили її у апеляційному порядку.

Представник АТ «Сенс Банку» у апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа № 2-132/12 виданого 29 серпня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким вимоги Товариства задовольнити, у решті ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали підійшов формально до розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа, не навівши належного обґрунтування, законних мотивів, якими він керувався. Допустив помилку при встановленні факту не пропущення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказує, що Житомирським районним судом Житомирської області 29 серпня 2013 року видано виконавчий лист № 2-132/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 280/44-95 від 04 лютого 2008 року у розмірі 175 451,91 грн.

Даний виконавчий документ було пред`явлено до виконання до Житомирського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області. 26 листопада 2013 року було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 40893949.

21 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та нібито разом з оригіналом виконавчого документу надіслано за адресою: місто Житомир, вулиця Перемоги, 7-А. Проте, скаржник постанову про повернення та оригінал виконавчого листа не отримував.

Зазначає, що скаржником вживалися всі можливі заходи щодо отримання інформації про стан виконавчого провадження, отримання та пошуку виконавчого листа.

Наголошує, що адреса: місто Житомир, вулиця Перемоги, 7-А не є і ніколи не була юридичною та належною адресою стягувача.

У заяві про заміну сторони стягувача та видачу дублікату про це було чітко зазначено. Поміж іншим, на підтвердження факту відправки листа на вказану адресу, відділом ДВС не надано жодного належного доказу.

Крім того, отримання інформації про стан виконавчого провадження від ПАТ «Укрсоцбанк» не вбачалося за можливе, оскільки діяльність юридичної особи була припинена, відповідно до внесеного запису № 4002827 від 03 грудня 2019 року.

Звертає увагу, що адреса місцезнаходження ПAT «Укрсоцбанк» (до припинення діяльності) та AT «Сенс Банк» була одна і та ж сама - 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська. Оригінал виконавчого листа в приміщенні офісу за цією адресою відсутній, від первісного кредитора AT «Укрсоцбанк» - не передавався. Оскільки цей факт є очевидним, що оригінал виконавчого листа до нього не надходив, як до первісного стягувана - AT «Укрсоцбанк» так і його правонаступника - AT «Сенс Банк».

Оригінал виконавчого листа було безповоротно втрачено не з вини стягувача.

Вказує, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено. Рішення суду не виконано, борг не сплачено.

Крім того, суд першої інстанції проігнорував позицію Верховного Суду в справі № 5023/1702/12 від 23 травня 2019 року, де вказано, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу.

Відтак, враховуючи факт, що виконавчий лист № 2-132/12, виданий Житомирським районним судом Житомирської області 29 серпня 2013 року не виконаний та не перебуває на виконанні, що підтверджується витягом з АСВП, наявні достатні підстави для видачі дублікату виконавчого листа. Відмова у видачі виконавчого листа призведе до порушення права стягувана на справедливий суд, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі, крім іншого представник також просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник Петраківської І.А. у поданій скарзі просить оскаржувану ухвалу в частині заміни стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк» у виконавчому листі по справі № 2-132/12 скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення зави про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі. Крім того, повідомляє суд, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, яку відповідач понесе при розгляді справи в апеляційному суді становить 15000,00 грн, відповідач заявляє своє право на стягнення їх з заявника.

В обґрунтування апеляційної скарги, представник болржника зазначає, що згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку-правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

В свою чергу, АТ «Сенс Банк» не надав затвердженого передавального акту, який може слугувати підтвердженням факту та допустимим доказом переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припинилася, що стосуються стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 175 451,91 грн.

Вважає, що положеннями статей 104, 107 ЦК України не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, такий момент не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи.

Зазначене кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц та у постанові від 04.11.2020 у справі №922/817/18.

Звертає увагу, що на підтвердження правонаступництва АТ «Сенс Банк» не надано доказів, які б підтверджували прав і обов`язків до правонаступника стосовно переходу прав, що стосуються стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 175 451,91 грн. Саме підписаним та затвердженим передавальним актом, визначається момент та факт переходу прав і обов`язків до правонаступника, а не внесення запису про припинення юридичної особи до державного реєстру. Вказаного доказу заявником не надано. Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду.

05 серпня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Ліпської-Романченко Г.Д. надійшла заява про підтримання своєї апеляційної скарги, невизнання скарги представника АТ «Сенс Банк» та розгляд справи без її участі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» повинна бути залишена без задоволення, а скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ліпської-Романченко Г.Д. підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Встановлено, що 29 серпня 2013 року Житомирським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист №2-132/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 175 451, 91 грн.

21 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.15).

Відповідно до матеріалів справи, копія даної постанови із оригіналом виконавчого листа документа надіслано стягувачу за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 7-А.

На підставі передавального акту від 11 жовтня 2019 року, затвердженого рішенням Єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року за № 5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа - Банк», протоколу № 4/2019 від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа - Банк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа - Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа - Банк» та рішенням Єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме: з 15 жовтня 2019 року (а.с.16-19).

Згідно копії Витягу з державного реєстру банків 01 грудня 2022 року та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань AT «Альфа Банк» змінило своє найменування на АТ «Сенс Банк», і останнє є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

Також встановлено, що 21 липня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 739, прийнято пропозицію Національного банку про участь держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку системно важливого банку Акціонерного товариства «Сенс Банк» у спосіб, визначений пунктом 5 частини 2 статті 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За приписами статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 512, 514 ЦПК України).

Ухвалюючи судове рішення в частині задоволення заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому листі №2-132/12 від 29 серпня 2013 року з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Сенс Банк», суд першої інстанції послався на наявний у матеріалах справи Передавальний акт від 11 жовтня 2019 року.

У той же час, копія зазначеного Передавального акту не містить додатків із розшифруванням активів, зобов`язань і капіталу, які передаються АТ «Альфа-Банк», як банку-правонаступнику, у розрізі розрахунків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) виснувала, що інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29, 30 частини 2, пунктах 14, 15 частини 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Виходячи із принципу змагальності сторін, заявник у даній справі зобов`язаний надати суду належні докази переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припинилася, щодо стягнення заборгованості ОСОБА_1 . Такі у матеріалах справи відсутні.

Тому, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги представника адвоката Ліпської-Романченко Г.Д. про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника АТ «Сенс Банк» щодо заміни стягувача у виконавчому документі № 2-132/12 від 29 серпня 2013 року, виданого Житомирським районним судом Житомирської області, щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором № 280/44-95 від 04 лютого 2008 року.

Враховуючи вище викладене, доводи апеляційної скарги, яка подана представником АТ «Сенс Банк», про незаконність оскаржуваної ухвали у частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа є неприйнятними і задоволенню не підлягають.

За приписами пункту 2 частини 1 стаття 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала місцевого суду у частині задоволених вимог підлягає скасуванню ізухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви представника АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому документі.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами частини 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, із Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ліпської-Романченко Ганни Дмитрівни задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 травня 2025 року у частині задоволених вимог скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» в повному обсязі.

У решті судове рішення залишити без змін.

Стягнути із Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді