Справа №751/4570/25
Провадження №2/751/1469/25
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.
секретар судового засідання Барбаш В.М.
учасники справи:
позивач АТ «Сенс Банк»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
АТ «СЕНС БАНК» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 63 974,11 грн, з яких: 46 788,87 грн прострочене тіло кредиту, 17 185,24 грн відсотки за користування кредитом та понесених судових витрат.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що 13.11.2017 ОСОБА_1 , (надалі Позичальник), уклав з Акціонерним товариством «Альфа Банк» (надалі Банк), угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та банком із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту 0 «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) 200 000,00 грн., сума встановленої кредитної лінії на дату укладення договору 10 000,00 грн, процентна ставка 24,00% річних для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тип процентної ставки фіксована, тип картки МС DEBIT WORLD, порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 63 974 гривень 11 копійок.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 04.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно, у позові просить розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явивсь, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву не подав.
22.07.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 13.11.2017 АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію ОСОБА_2 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якої тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту 0 «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) 200 000,00 грн., сума встановленої кредитної лінії на дату укладення договору 10 000,00 грн, процентна ставка 24,00% річних для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тип процентної ставки фіксована, тип картки МС DEBIT WORLD, порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн (а.с.6 зворот).
Дана угода є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування, акцепт якого відповідач здійснив 13.11.2017 (а.с. 7).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по рахунку за період з 13.11.2017 по 07.02.2025 виникла заборгованість в сумі 63 974,11 грн (а.с.5, 11-16).
Відповідно до статуту АТ "СЕНС БАНК" , вказаний банк є правонкступником АТ " АЛЬФА-БАНК"
29.04.2024 АТ «СЕНС БАНК» направило ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 630786820 від 13.11.2017 року (а.с.17).
ІV. Оцінка Суду.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним - стаття 1055 ЦК України.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
При цьому необхідно дослідити виписку по картковому рахунку у сукупності з іншими доказами та перевірити, чи було встановлено відповідачу кредитний ліміт, якщо було встановлено, то в якому розмірі, чи отримував він кредитну картку та строк її дії, чи користувався останній кредитними коштами (чи отримував готівку у банкоматі та відділенні банку, чи купував товари та чи перерахував кошти на інші рахунки), якщо користувався, то в якому розмірі, чи здійснював повернення кредитних коштів позивачу, якщо здійснював, то в якому розмірі.
До такого висновку дійшла Третя судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 16.09.2020 (справа № 200/5647/18, провадження N 61-9618св19).
З дослідженої в судовому засіданні виписки по рахунку відповідача за період з 13.11.2017 до 07.02.2025 (а.с.11-16) вбачається, що останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач використовував надані йому кредитні кошти та частково сплачував заборгованість.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а тому, відповідно до ст.ст.525,526,530,533, 611,625,1050,1054 ЦК України, позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 630786820 від 13.11.2017 року в розмірі 63 974,11 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню.
V. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн (а.с.33), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 621,97 грн суд зазначає наступне.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 викладений висновок, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Цимбал В.І. (а.с.25-28,30).
Згідно з п.3.1 Договору про надання послуг № 1006 від 29.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн., за отримання рішення суду 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%.
Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи становлять 5 621,97 грн (із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 63 974,11 грн х 7,85%), дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому суд враховує, що заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення до суду від відповідача не надходило.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» заборгованість в сумі 63 974 гривен 11 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 621 гривні 97 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя С.М. Ченцова