Справа № 308/7878/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дуб В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання в Українському католицькому університеті або до досягнення 23 років.

В обґрунтування позову посилається на те, що Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2003 року у справі №2-3984/03 про розірвання шлюбу та стягнення щомісячних аліментів на користь ОСОБА_3 для утримання дитини в розмірі 1/4 від усіх доходів з ОСОБА_2 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року по справі №308/19560/23 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів розмірі 1/4 від усіх доходів.

29 червня 2024 року позивач завершив навчання в Національному Університеті «Львівська політехніка» і наразі здобуває ступінь магістра в Українському Католицькому університеті як студент 1-го курсу денної форми навчання магістерської програми «Право». Відповідно до цього, він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому протягом більшої частини навчального року, проживає на 9-му поверсі гуртожитку №4 ЛТЕУ, який винаймається Українським Католицьким Університетом для студентів магістерських програм. Оплата гуртожитку щомісяця за одне ліжкомісце складає 1995,00 грн., а за навчальний рік - 17955,00 грн.

Позивач зазначає. що фактично перебуває на забезпеченні лише своєї матері, ОСОБА_3 , що створює значне фінансове навантаження на неї. З 01 вересня 2006 року вона працювала юрисконсультом у ТОВ «Дастор-Ужгород» і була звільнена 26 червня 2024 року. При цьому з липня по березень 2024 року вона перебувала в статусі безробітної, отримувала виплату по безробіттю протягом липня-жовтня 2024 року. У зв`язку з цим сукупний розмір нарахованої заробітної плати його матері за 2024 рік становив 13742,52 грн. Надалі, з березня 2025 року, вона працює бухгалтером в ТОВ «Дастор-Ужгород», заробітна плата складає 15 600 грн. щомісяця. Ця сума не дозволяє їй самостійно покривати всі необхідні витрати на самостійне утримання та забезпечення повнолітнього сина.

Поза навчальним періодом і частково під час навчання позивач проживає разом зі своєю матір`ю - тобто увесь час перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, не надає. Внаслідок цього тягар виховання та забезпечення дитини лягає на його матір одноособово.

На підставі вище зазначеного, просить стягнути суму аліментів в розмірі 1/4 від усіх доходів Відповідача щомісяця, у зв`язку з продовженням його навчання на денній формі.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.

Позивач та його представник в судове засідання 16.07.2025 року не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, при цьому, у 16.07.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання 16.07.2025 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Водночас, 15.07.2025 року до суду відповідач подав заяву, в якій вказує, що згоден на сплату аліментів на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, у розмірі від усіх видів заробітку (або іншого доходу).

Враховуючи подані заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 12.03.2003, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_5 .

Рішенням Ужгородського міського суду Закарпатської області від 20.10.2003 року постановлено позовні вимоги задовільнити, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.06.2002 року в Ужгородському міськвідділі РАГСу, актовий запис №234 - розірвати. ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на вихованні ОСОБА_5 . Утримати з ОСОБА_1 17 гривень держмита при реєстрації розірвання шлюбу. Утримати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця починаючи з 17.07.2003 року і до досягнення ним повноліття, але не менше половини неоподаткованого мінімуму.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 . 05.03.2003, аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача. починаючи з 10.11.2023 року і до закінчення дитиною навчання у Національному Університеті «Львівська політехніка», але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Згідно копії довідки №620 від 26 травня 2025 року Закладу вищої освіти «Український католицький університет» ОСОБА_1 є студентом Українського католицького університету і навчається за другим (магістерським) рівнем освіти на 1 курсі за спеціальністю Право. Форма навчання денна. Що підтверджується також студентським квитком серії НОМЕР_2 від 02.09.2024 року.

До позовної заяви долучено копію перепустку №148 у гуртожиток №4 Львівського торговельно-економічного університету на ім`я ОСОБА_8 на термін з 01.09.2024 по 30.06.2025 року.

Згідно копії наказу ректора Львівського торгово-економічного університету №15/01 від 03.01.2025 року встановлено оплату за проживання у гуртожитку № НОМЕР_3 для студентів Українського католицького університету на період з 01.02.2025 р. по 30.06.2025 р. за одне ліжко-місце в місяць у сумі 1 995,00 грн.

Також до позовної заяви долучено копії довідок про середню заробітну плату (дохід) матері позивача ОСОБА_3 за 2024 та 2025 рік.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно дост.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності зі ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно положень СК України, що виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Враховуючи наведені вище обставини, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що навчання на денній формі позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги., а отже з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в Українському католицькому університеті, але не більше до досягнення ним 23 річного віку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, буде максимально відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки має з одного боку забезпечити повнолітньому сину отримання від батька належного матеріального утримання на період навчання, а з іншого забезпечити баланс між обов`язком обох батьків матеріально підтримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Необхідно також зазначити, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін., а також вирішувати питання про аліменти на дітей відповідно до положень ст.ст. 189, 190 СК України.

Як вбачається із штампу за вх.№27097 позивач звернулася до суду із даним позовом 05.06.2025 року, тому на підставі ст. 191 СК України аліменти слід стягувати починаючи з 05.06.2025 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати суми платежу аліментів за один місяць.

У відповідності до вимог ст. ст.141,142 ЦПК України з урахуванням визнання відповідачем позову, з відповідача підлягає стягненню в користь держави 50 відсотків судового збору за вимогу про стягнення аліментів, у розмірі 605,60 грн.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264 ЦПК України, ст.ст.182,199,200,201 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.06.2025 і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено - 16 липня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило