Справа № 523/8698/25
Провадження №2/523/4510/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Сошенко К.Г.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулась адвокат Чернега Інна Федорівна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 28.11.2015 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3286. Від шлюбу у подружжя є дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник зазначає, що причинами розірвання шлюбу стали обставини того, що у подружжя відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, подружжя не проживає разом.

Щодо стягнення аліментів представник зазначила, що батьки зобов`язані утримувати свої дітей, дитина сторін у справі проживає з позивачем, у зв`язку з цим просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі частини від доходів відповідача.

На підставі викладеного представник позивач просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 28.11.2015 року, актовий запис № 3286, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, на адресу суду 28.05.2025 року (вх. №21031) надійшла заява за підписом представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача, згідно якої остання зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.23).

Відповідач до ОСОБА_2 також, 28.05.2025 року (вх. № 21033) звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності, згідно якої зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає в повному обсязі (а.с.24).

Таким чином, судом встановлено, що сторони звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3286. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Свідоцтво про шлюб видане 28.11.2015 року, серія НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З урахуванням того, що сторони звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, не бажають перебувати у шлюбі, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Щодо вимоги про повернення дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням викладеного, вимога про повернення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Позивач зазначає, що обов`язок щодо утримання дитини покладено на обох батьків, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі: частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет» на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі.

Відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідач суду не надав, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав в повному обсязі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням зазначеного, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, а відтак позовні вимоги про стягнення аліментів обгрунтовані.

Суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, що у свою чергу буде відповідати вимогам закону та не порушуватиме майнові права дитини та сторін. При цьому, позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір за розгляд справи про стягнення аліментів в розмірі 1 211,20 гривень, а також на користь позивача, сплачений нею судовий збір за розгляд справи про розірвання шлюбу в розмірі 1 211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112, 180-183,191 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3286, між ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 11.05.2025 року (дата направлення позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, які складаються із судового збіру у розмірі: 1 211, 20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі: 1 211, 20 гривень.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Пересипському районному у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.07.2025р.

Суддя: