Справа № 397/280/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

приватного виконавця - Чумака О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака Олександра Олексійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку-

У С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак О.О. звернувся до суду із поданням, в якому просив задовольнити подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування подання приватний виконавець вказав, що у нього на виконанні, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2024, перебуває виконавче провадження №76740026 з примусового виконання виконавчого листа №397/280/23, виданого 03.07.2023 Олександрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 10000 доларів США та судового збору в розмірі 3656,86 грн.

Конверт з постановою про відкриття виконачого провадження та іншими документами, адресованими боржнику, повернувся відправнику за закінченням терміну зберігання.

Неотримання боржником документів виконавчого провадження не є підставою для уникнення проведення виконавчих дій та виконання рішення суду.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, на підставі ст.48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника та розпочато перевірку майнового стану ОСОБА_3 .

Проведеними заходами, майна, доходів у боржника не виявлено.

Однак, інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку зазначено ОСОБА_1 власником земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0205, площею 0,2346 га, цільове призначення: 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , на яку 29.12.2012 ОСОБА_1 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку №037277.

Згодом, унаслідок виїзду за вказаною адресою на такій земельній ділянці, належній боржнику виявлено будинок. Станом на дату та час проведення виконавчих дій мешканці будинку відсутні.

При проведенні виконавчих дій з`ясовано, що правові документи щодо домоволодіння за вказаною адресою було зареєстровано за ОСОБА_4 (яка є матір`ю боржника), згідно свідоцтва про право власності від 28.07.1987 р. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інформація у Спадковому реєстрі щодо ОСОБА_4 відсутня, тобто щодо вказаної особи спадкова справа не відкривалась і відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

На підставі відповіді Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації №537-17/20 від 19.05.2025 згідно з заявою боржника ОСОБА_1 , проведена поточна інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

При обстеженні виявлено, що на даній земельній ділянці старий житловий будинок знесений та самовільно побудовано новий двоповерховий житловий будинок.

КООБТІ виготовлено технічний паспорт за ІНФОРМАЦІЯ_2 на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою, де власником вказано боржника ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою.

На час належного оформлення права власності, за ОСОБА_1 на земельну ділянку на час виготовленн технічної документації на такій земельній ділянці вже був побудований (що документально закріплено у техпаспорті та техдокументації на землю) житловий будинок з надвірними будівлями. За наявності таких будівель сформовані та підписані комісією та представниками суміжних землекористувань документи щодо відсутності спірних питань і претензій, відсутність порушень прав.

Крім того, між боржником, як користувачем житлового будинку з ВАТ «Кіровоградгаз» та ТОВ «Кіровоградобленерго» укладено договори щодо надання послуг з постачання газу/електроенергії до будинку.

Перелічені обставини свідчать, що у боржника відсутнє зареєстроване майно, на яке може бути звернено стягнення, однак у фактичні власності житловий будинок, що рахується за боржником та який побудований на земельній ділянці, право власності боржника на яку зареєстроване у Державному земельному кадастрі.

Боржник фактично володіє, користується житловим будинком та фактично розпочав реалізацію наміру розпорядження зазначеним житловим будинком.

Виключно за ініціативи боржника ОСОБА_1 , що підтверджено його заявами, змінено долю майна оформлене право власності на земельну ділянку під новопобудованим житловим будинком, а також здійснено побудову домогосподарства, поточну інвентаризацію такої новобудови.

Таким чином, боржник своїми діями реалізував всю тріаду права власності на домогосподарство, що за ним рахується.

Приватним виконавцем вжито всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду.

Відсутність державної реєстрації права власності не може бути перешкодою для звернення стягнення на майно боржника, якщо доведено його фактичне володіння таким майном та відсутність інших активів для виконання судового рішення.

Задоволення відповідного подання виконавця дозволить забезпечити реальне виконання судового рішення; відновити порушені права стягувача; підтвердити дієвість судової системи та принципу верховенства права; створити правовий прецедент для аналогічних справ.

Наведені правові аргументи у сукупності з фактичними обставинами справи створюють достатні підстави для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на житловий будинок боржника, незважаючи на відсутність державної реєстрації права власності на нього.

Відмова у задоволенні подання призведе до неможливості виконання судового рішення, що суперечитиме конституційним принципам та міжнародним стандартам захисту права на справедливий суд.

У судовому засіданні приватний виконавець подання підтримав в повному обсязі, з обгрунтувань зазначених у ньому.

Стягувач та боржник у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду подання повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши вказане подання, та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так судом встановлено, що 03.07.2023 Олександрівським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист у справі №397/280/23 (провадження №2/97/145/23) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 суму боргу за договором позики у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США та сплаченого ним судового збору в розмірі 3656,86 грн. (а.с.133).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком О.О. від 09.12.2024 відкрито виконавче провадження ВП №76740026 про примусове виконання виконавчого листа №397/280/23, виданого 03.07.2023 Олександрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 суми боргу за договором позики у розмірі 10000 доларів США та судовий збір в розмірі 3656,86 грн. (а.с.134-135).

Також в зазначеній постанові п.2, 3 зазначено про зобов`язання боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 41810,29 грн.(а.с.134-135).

Крім того, приватним виконавцем Чумак О.О. у зазначеному виконавчому провадженні №76740026 винесено постанову про арешт коштів боржника від 09.12.2024 (а.с.138-139) та постанову про арешт майна боржника від 09.12.2024 (а.с.141-142).

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Копії вищезазначених постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника направлено боржнику ОСОБА_1 супровідними листами від 09.12.2024 №3253, №3257 та №3258 (а.с.134-135, 137, 140), про те рекомендоване повідомлення про вручення листів повернуто на адресу відправника з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.136).

Також, копію постанови про арешт коштів боржника направлено на виконання до банківських, інших фінансових установ (а.с.148-148а).

Судом також встановлено, що відповідно до рішення дев`ятнадцятої сесії Бірківської сільської ради шостого скликання №211 від 14.09.2012 надано згоду ОСОБА_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 для розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки та безоплатної передачі її у приватну власність орієнтовною площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.203).

Відповідно до рішення двадцять другої сесії Бірківської сільської ради шостого скликання №243 від 28.12.2012 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Передано безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :51:000:0205) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,2346 га, в тому числі забудованих земель 0,2346 га, з них: 0,2346 га під житловою одно-та двоповерховою забудовою, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.167).

На підставі вищевказаного рішення двадцять другої сесії Бірківської сільської ради шостого скликання №243 від 28.12.2012, ОСОБА_1 29.12.2012 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №037277 кадастровий номер :51:000:0205, площею 0,2346 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Даний Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01858 (а.с.167 на звороті, 168-169, 190).

Відповідно до інформації від 19.05.2025 №537-17/20 та висновку обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 26.01.2012, згідно заяви ОСОБА_1 , Олександрівською дільницею КООБТІ проведено поточну інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . При інвентаризації встановлено, що правові документи за даною адресою по Олександрівському БТІ зареєстровано за ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності від 28.07.1987 р., а також при обстеженні виявлено, що на даній земельній ділянці старий житловий будинок знесений та самовільно побудовано новий двох поверховий житловий будинок. Загальна площа будинку складає 148,7 кв.м., житлова площа складає 105,6 кв.м. Державний акт на землю відсутній. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями станом на 26.01.2012 становить 363112 грн. Для вирішення питання про припинення права власності на старий житловий будинок та визнання права на спадкове майно замовнику запропоновано звернутись до Олександрівського районного суду (а.с.174, 175).

Також на замовлення ОСОБА_1 26.01.2012 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку складає 148,7 кв.м., житлова площа складає 105,6 кв.м. (а.с.176-179, 204-206).

ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 (боржника), що підтверджується копією Актового запису про народження №109 від 07.06.1975 (а.с.171).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 20.05.2025 (а.с.172).

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81201870 від 16.05.2025, інформація відносно ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.173).

Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради №229 від 18.03.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований але не проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 180).

Згідно виписки з погосподарської книги №1 Бірківської сільської ради за 2021-2025 роки Кропивницького району Кіровоградської області №230 від 13.03.2025, головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_1 . Рік побудови домогосподарства 2012 та складається з житлового будинку з прибудовою, літньої кухні, сарай-гараж, колодязю, огорожі, відмостки. Загальна площа 148,7 кв.м., житлова 105,6 кв.м., кількість житлових кімнат 5, наявний водопровід, каналізація, опалення, гаряче водопостачання, природний газ, підлогова електрична плита та земля (а.с. 181).

Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №322 від 30.05.2025 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно рахується житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; за ним рахується земельна ділянка загальною площею 0,23 га всього (а.с. 187).

27.10.2010 між ОСОБА_1 , який проживає АДРЕСА_1 та Олександрівським РЕМ ВАТ «Кіровоградобленерго» укладено Договір 0507122 про користування електричною енергією (а.с.186).

Відповідно до повідомлення Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» №1606-1/05/07 від 08.04.2025, 27.10.2010 між Товариством та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електроенергії №0507122 на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі довідки Бірківської сільської ради №933 від 26.10.2010. Враховуючи відсутність заяв сторін щодо припинення дії договору протягом 2011-2018 вказаний договір діяв до 31.12.2018. З 01.01.2019 ОСОБА_1 , шляхом безперервного споживання електричної енергії, приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на умовах чинного договору про постачання електричної енергії №0507122 від 27.10.2010. Відомості про те, ким фактично здійснюється оплата рахунків за використану електричну енергію, в Товариства відстуні. Розрахунки за використану електричну енергію проводяться з постачальником універсальної послуги, яким наразі на території Кіровоградської області є ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» (а.с.184-185).

26.12.2012 між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір 80469 про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.182-183).

На запит приватного виконавця Чумака О. відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 09.06.2025 за №29-22-0.555,2-1269/290-25 направлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , яка наявна у Місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу під №2012МФ19КРОВ000002, в електронному вигляді без координат поворотних точок земельних ділянок, що міститься у такій документації з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану» від 07.05.2022 №564 та архівний примірник Державного акту. Разом з тим повідомили, що інші документи подані ОСОБА_1 на підставі яких Бірківською сільською радою шостого скликання постановлено рішення від 28.12.2012 №243 щодо передачі безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,2346 га з кадастровим номером :51:000:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 у Відділі відсутні (а.с.188, 189, 190, 191-206).

Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.03.2025 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :51:000:0205, площею 0,2346 га, цільве призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація щодо дати державної реєстрації права, номеру запису про право та органу, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) відсутня (а.с.166).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №427762327 від 20.05.2025, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо будинку АДРЕСА_1 відсутні (а.с.164).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №427762535 від 20.05.2025, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо будинку АДРЕСА_1 відсутні (а.с.165).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №97340423 від 20.05.2025, відносно ОСОБА_1 зареєстровано публічне обтяження (арешт рухомого майна) 22.01.2025 за №31745769 приватним виконавцем Чумак О.О. Кіровоградської області на підставі постанови про арешт майна боржника №76740026, виданої 09.12.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумак О.О.; об`єкт обтяження все рухоме майно, заборонено відчужувати. Крім того, наявні відомості про обтяження №31131374 арешт рухомого майна ОСОБА_1 , реєстрація обтяження Г50618В5В0 від 29.01.2024, обтяжувач Олександрівський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.162).

Вказана інформація також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №427762098 від 20.05.2025 (а.с. 163).

У відповідь на запити до Державної фіскальної служби України 09.12.2024 та 05.05.2025 отримано інформацію, що боржник за вказаним у запиті податковим номером на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с.145, 159).

У відповідь на запити до Державної податкової служби України 12.12.2024 та 05.05.2025 отримано інформацію, що інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня (а.с.146, 160).

У відповідь на запити до Пенсійного фонду України 09.12.2024 та 05.05.2025 отримано інформацію, що боржника ОСОБА_1 знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу (а.с.143, 144, 158).

У відповідь на запит до Міністерства внутрішніх справ України 13.12.2024 отримано інформацію, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби (а.с.147).

Відповідно до повідомлення Головного управління держпродспоживслужби в Кіровоградській області №01-1/245/10 від 16.01.2025, згідно з даними уніфікованої електронно-облікової системи «АгроТех» на території Кіровоградської області ОСОБА_1 немає зареєстрованої техніки (а.с.149-150, 153).

Відповідно до повідомлення Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №138/8-11 від 20.01.2025, в інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» відсутня будь-яка інформація про наявність тварин фізичних осіб, зазначених у вищевказаних запитах, оскільки вони не зареєстровані в Реєстрі тварин як власники тварин (а.с.151-152, 154).

Відповідно до інформації Державного підприємства «Держреєстри України» Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №57 від 17.01.2025, згідно даних основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, станом на 17.01.2025 ОСОБА_1 не зберігають зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання (а.с. 151-152, 155, 156).

Відповідно до інформації Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці №ПС/1/2218-25 від 30.01.2025, відповідно до відомостей Журналів реєстрації великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, передбачених Порядком відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспорних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.01.2010 №8, за фізичними особами, вказаними у запитах (зокрема ОСОБА_1 ) великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби в Міжрегіональному управлінні не зареєстровані (а.с.149-150, 157).

16.04.2025 приватним виконацем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком О.О. складено Акт приватного виконавця, згідно якого при примусовому виконанні виконавчого провадження №76740026 на підставі п.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних, встановлено таку інформацію, яка розміщена на офіційних веб-порталах Державної авіаційної служби України (http://www.avia.gov.ua/), за даними Державного реєстру цивільних повітряних суден серед власників та експлуатантів цивільних повітряних суден боржника не знайдено; Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій (https://sis.nipo.gov.ua/uk/search/simple/), за даними державних реєстрів охоронних документів на об`єкти промислової власності, Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір та Державного реєстру договорів, які стосуються права автора на твір, за інформаційно пошуковими реквізитами «найменування власника/автора», відсутні відомості щодо боржника як власника зареєстрованих об`єктів інтелектуальної власності; інформаційної бази даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів (https:smida.gov.ua/db), боржника серед власників великих пакетів (10 і більше відсотків) акцій емітентів цінних паперів за період по 30.09.2017; - власників пакетів (10 відсотків і більше) акцій приватних акціонерних товариств та про власників пакетів (5 відсотків і більше) акцій публічних акціонерних товариств за період з 31.12.2017 по 31.12.2018; - власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств за період з 31.03.2019, не знайдено; «Аграрні реєстри» (https:new.agroregisters.com.ua/dashboard/public/search), за даними Реєстру Аграрних розписок, відомості щодо наявності у базі реєстру даних про видані боржнику аграрні розписки відповідно до закону щодо боржника не знайдено; серед користувачів у Державному реєстрі рибгосподарських водних об`єктів (drrvo.org.ua/register) боржника не виявлено; інформацію стосовно боржника у Державному судновому реєстрі, Судновій книзі України, бази даних Реєстру судноплавства України не знайдено (а.с.161).

01.05.2025 приватним виконацем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком О.О. складено Акт приватного виконавця, згідно якого при примусовому виконанні виконавчого провадження №76740026, виїздом за адресою боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , встановлена наявність домогосподарства. Відповідне домогосподарство розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :51:000:0205, площею 0,2346 га, яка згідно з відомостями Державного земельного кадастру перебуває у приватній власності ОСОБА_1 . На підставі довідки Олександрівської селищної ради №229 від 18.03.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований але не проживає в АДРЕСА_1 . У виписці з погосподарської книги №1 Бірківської сільської ради за 2021-2025 роки Кропивницького району Кіровоградської області №230 від 13.03.2025 зазначено що серед членів домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , значиться лише ОСОБА_1 . Рік побудови домогосподарства 2012 та складається з житлового будинку з прибудовою, літньою кухнею, сараєм-гаражем, колодязем, огорожею, відмосткою. Загальна площа 148,7 кв.м., житлова 105,6 кв.м., кількість житлових кімнат 5, наявний водопровід, каналізація, опалення, гаряче водопостачання, природний газ, підлогова електрична плита та земля в особистому користуванні. Крім того виконавцем отримано копії договорів укладені між боржником, як власником житлового будинку та ТОВ Кіровоградобленерго» та ВАТ «Кіровоградгаз» щодо надання послуг з постачання газу/електроенергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку ОПК «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 26.01.2012 згідно заяви ОСОБА_1 , Олександрівська дільниця Кіровоградського ООБТІ провела поточну інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Інше майно, окрім зазначеного будинку та земельної ділянки, належне боржнику не виявлено, що зумовлює опис відповідного майна з наступним зверненням до суду з поданням про звернення стягнення (а.с.170).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1, 2, 5-8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.3-5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України. Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

За змістом ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1-4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком, об`єктом незавершеного будівництва стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті. У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 10 ст. 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20) та в постанові Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі справа № 2-2727/11 провадження № 61-8007св23.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, можливе лише у випадку:

- здійснення виконавцем усіх передбачених Законом заходів для належного виконання судового рішення;

- відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача;

- наявність належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване;

- наявність належних доказів, які підтверджують факт, що боржник є володільцем майна;

- у випадках, передбачених законодавством, майно введено в експлуатацію.

При цьому, саме на виконавця покладено обов`язок довести обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення подання.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим.

Суд, вирішуючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, звертає увагу на те, що у справі відсутні належні та допустимі докази того, що приватний виконавець вчиняв в повній мірі передбачені законом заходи щодо виконання судового рішення, і такі заходи виявилися безрезультатними; звернення стягнення на нерухоме майно, зокрема, житловий будинок боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в якому проживає особа, є виключним заходом, та може бути застосоване в останню чергу, що визначено частинами першою, третьою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», з метою уникнення обмеження конституційних прав громадянина.

Застосування судом положень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення і може бути застосоване лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

До матеріалів подання приватного виконавця на підтвердження того, що ним вжито заходи для виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника (грошових коштів, рухомого майна), і такого майна не встановлено або його не достатньо для виконання судового рішення виконавець додає відповіді на запити до Державної фіскальної служби України та Державної податкової служби України, за результами яких нічого встановити неможливо (а.с.145, 146, 159, 160).

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, за який період проводилося перевірка вказаної інформації.

Також суду не надано доказів щодо отримання постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 09.12.2024 банківськими установами, прийняття ними чи відмову у прийнятті постанови до виконання, наявність / відстутність рахунків у боржника та коштів на відповідних рахунках.

Суд звертає увагу, що приватним виконавцем не з`ясовувалося інформація щодо перетину державного кордону ОСОБА_1 , його працевлаштування за кордоном.

При цьому, ініціюючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано, виконавцем не з`ясовано статус цього майна та можливості реєстрації права власності на нього, відсутність прав на майно у інших осіб.

Приватним виконавцем не надано доказів, що будівництво житлового будинку здійснено саме боржником та воно не порушує права інших осіб.

Фактичний аналіз матеріалів подання свідчить про те, що приватним виконавцем не надано доказів того, що спірне нерухоме майно не було зареєстроване у встановленому законом порядку за боржником.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01.01.2013 р. та не зобов`язує власників нерухомого майна, право власності на яке було зареєстроване у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності в електронному реєстрі.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Під час проведення державної реєстрації права спільної власності на земельну ділянку щодо одного із співвласників у разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про право спільної власності на земельну ділянку із зазначенням усіх співвласників, перенесених з Державного реєстру земель, державний реєстратор одночасно з державною реєстрацією права спільної власності щодо одного із співвласників також переносить відомості про інших співвласників на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав. Перенесення відомостей про кожного із співвласників на земельну ділянку у випадку, передбаченому абзацом четвертим цієї частини, здійснюється виключно за відсутності в Державному реєстрі прав відомостей про перехід права власності відповідного співвласника до третьої особи. У разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про інші речові права, похідні від права власності, перенесених з Державного реєстру земель, крім відомостей про право власності на земельну ділянку, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав переносить такі відомості Державного земельного кадастру про речові права на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав. Державна реєстрація речових прав похідних від права власності, обтяжень речових прав на земельну ділянку, право власності на яку набуто та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться в порядку, передбаченому для державної реєстрації права оренди, за умови відсутності відомостей про зареєстровані інші речові права, похідні від права власності, у Державному земельному кадастрі чи в Державному реєстрі прав. При цьому строк такого речового права, у тому числі оренди, обраховується відповідно до строку дії договору оренди, що обраховується з дня його укладення. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Суд приходить до висновку, що відсутність інформації в електронному реєстрі права власності боржника на земельну ділянку не свідчить про те, що право власності не зареєстровано боржником в установленому законом порядку, оскільки на земельну ділянку видано Державний акт на право власності, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01858 (а.с.167, 168-169, 190).

В поданні приватний виконавець зазначає, що будинковолодіння АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_4 , яка є матір`ю боржника та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Боржником ОСОБА_1 побудований новий двоповерховий житловий будинок на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка йому належить на праві власності згідно державного акту серія ЯК №037277 від 29.12.2012.

З висновку ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 26.01.2012 року вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 знесений та натомість самовільно побудований новий двох поверховий будинок.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Щодо моменту виникнення права власності на новостворене нерухоме майно встановлені особливості, передбачені ч.2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Положення ч.2 ст. 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положенням ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі об`єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.

Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація.

Зважаючи на вищенаведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути задоволено судом та виконавцем може бути звернуто стягнення на таке майно за наявності у їх сукупності наступних умов:

- на момент звернення виконавця до суду із вказаним поданням майно повинне мати статус нерухомого майна (нерухомості), яке прийняте в експлуатацію в установленому законом порядку;

- на момент звернення виконавця до суду із вказаним поданням таке нерухоме майно повинне належати на праві власності боржнику за виконавчим провадженням, тобто у боржника на цей момент має виникнути право власності на таке нерухоме майно;

- належність боржнику на праві власності такого об`єкта нерухомого майна має бути документально підтверджена;

- право власності боржника на таке майно не зареєстровано в установленому законом порядку.

Разом з тим, приватним виконавцем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наведених вище умов.

Суд вважає, що сам по собі факт розміщення будівель на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні боржника, не є беззаперечним підтвердженням факту виникнення та наявності права власності боржника на таку будівлю, зважаючи на вищенаведені та наступні положення чинного законодавства.

Згідно з ч.1-4 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Приватним виконавцем не надано суду достатніх та достовірних доказів, що будівництво будинку здійснено боржником, у тому числі й за наявності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.

Наявність укладених боржником ОСОБА_1 договорів щодо користування електричною енергією та здійснення послуг з газопостачання не свідчить про їх безпосереднє використання.

Крім того, згідно інформації ПАТ «Кіровоградобленерго», договір про постачання електричної енергії є діючим, однак, відомості про те, ким фактично здійснюється оплата рахунків за використану електричну енергію в Товариства відсутні.

Отже, приватним виконавцем не надано належних та достатніх доказів, що ним повністю вжито заходи для виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника (грошових коштів, рухомого майна), і такого майна не встановлено або його не достатньо для виконання судового рішення та наявність передбачених передбачених законом підстав для звернення стягнення на вказану в поданні будівлю, як на нерухоме майно боржника.

При зверненні до суду з зазначеним поданням, приватний виконавець посилається на позитивну судову практику на користь заявників щодо відповідної категорії подань у справах, зокрема постанову Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №309/3522/22 від 29.02.2024.

Однак, суди всих інстанцій у даній справі прийшли висновку до задоволення подання приватного виконавця виходячи з того, що у ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем здійснено заходи щодо пошуку майна боржника та встановлено відсутність у боржника грошових коштів чи рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача в повному обсязі.

Таким чином, фактичні обставини цієї справи і справи №309/3522/22 є різними. А тому, дана постанова Верховного Суду у справі №309/3522/22 від 29.02.2024 не враховується судом при прийнґятті рішення у даній справі.

За таких обставин, суд вважає, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку можливе лише за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача (що узгоджується з позицією Верховного Суду, постанова від 23.01.2019 року в справі № 522/6400/15-ц).

Враховуючи вище викладене суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись нормами ст. 10, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», 260-261,353, ст. 354-355,441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Олександра Олексійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Повний текст ухвали складено 30.07.2025

Суддя: І.В. Максимович