П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 липня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2025 року у складі судді Чепки В.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчих листах,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося в суд із заявою про заміну стягувача його правонаступником, в якій просило суд:

- замінити вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал" (попередня назва «Кампсіс Фінанс» (, місце знаходження: 03110, місто Київ, вулиця Солом?янська, будинок 3, офіс б) у виконавчому листі: №308/17291/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») до боржника 1 - ОСОБА_1 .

- замінити вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал" (попередня назва «Кампсіс Фінанс» (, місце знаходження: 03110, місто Київ, вулиця Солом?янська, будинок 3, офіс б) у виконавчому листі: №308/17291/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») до Боржника 2 - ОСОБА_2 .

Заяву мотивовано тим, що 04.11.2019 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі №308/17219/13-ц про солідарне стягнення з боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 1, 36/10/6-МК).

05.10.2021 Закарпатський апеляційний суд виніс постанову, якою рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2019 в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 , та в частині стягнення з нього судового збору скасував та ухвалив нове рішення.

10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №0 ( 1, 36/10/6-МК).

Зазначав, що відповідно до інформації про виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Вердикт Капітал» відомо, що на примусовому виконанні в органах ДВС відсутні виконавчі провадження з приводу виконавчих листів від №308/17291/13-ц, при цьому виконавчі листи в ТОВ «Вердикт Капітал» наявні та строки для примусового їх виконання не пропущені.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2025 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчих листах відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні заяви, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилася. Про дату, час, місце розгляду належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Кампсіс Лігал» (попередня назва ТОВ «Кампсіс Фінанс»), після укладення 16.05.2023 договору про відступлення права вимоги припинив своє правонаступництво за кредитним договором №0 0, 36/10/6-MK), відтак на даний час не є правонаступником заявника, а тому відсутні підстави для заміни стягувача у виконавчих листах.

З такими висновками погоджується колегія суддів з врахуванням наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Суд встановив, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2019 року у справі №308/17291/13-ц позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 1, 36/10/6-МК) в розмірі 2 121 341 гривню 94 копійки та судовий збір у розмірі 1 147 гривень з кожного.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 та в частині стягнення з нього судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено. Вирішено питання по судовим витратам.

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою, в якій просив замінити первісного стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Кампсіс Лігал» у виконавчому листі № 308/17291/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») до боржника 1 ОСОБА_1 ; замінити первісного стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Кампсіс Лігал» у виконавчому листі № 308/17291/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») до боржника 2 ОСОБА_2 .

Зі змісту заяви про заміну сторони стягувача його правонаступником вбачається, що 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №0 0, 36/10/6-MK).

Водночас з матеріалів справи вбачається, що 16.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №16-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №0 0, 36/10/6-MK).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ТОВ «Кампсіс Лігал» (попередня назва ТОВ «Кампсіс Фінанс»), після укладення 16.05.2023 договору про відступлення права вимоги припинив своє правонаступництво за кредитним договором №0 0, 36/10/6-MK), і на даний час не є правонаступником заявника, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчих листах.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний та процесуальний закон, а також вирішив заяву у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: