Єдиний унікальний номер 725/4840/25
Номер провадження 2/725/1507/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Посилався на те, що 05 травня 2008 року між ними був укладений шлюб.

Під час шлюбу у них народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо.

Вказує, що дитина, проживає разом із батьком, мати проживає окремо.

Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільних дітей, майнових спорів на даний момент між ними також немає.

Дитина, після припинення спільного проживання, проживає з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Батько повністю фінансово утримує дитину, піклується про неї.

У зв`язку з наведеним, просив розірвати шлюб між ними, неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання сторони не з`явились.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримує та просила заяву задовольнити.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 травня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 408. (а/с 26).

Під час даного шлюбу у сторін народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а/с 11).

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини. (а/с 52).

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх дитини.

Неповнолітній син проживає разом із своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 35,52/.

Мати дітей ОСОБА_2 проживає окремо від дітей за іншою адресою: АДРЕСА_2 . (а/с 22).

Позивач ОСОБА_1 має стабільний фінансовий дохід /а.с 37-49/.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 10.06.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має, до кримінальної відповідальності не притягується, в розшуку не перебуває. (а/с 36).

Згідно медичної довідки від сімейного лікаря, за медичною допомогою відносно ОСОБА_3 звертається батько ОСОБА_1 /а.с. 34/.

Відповідно до заяви неповнолітнього ОСОБА_3 від 12.06.2025 року, він проживає разом з батьком. Вказує, що батько про нього піклується, водить на гуртки. Зазначає, що мати дзвонить рідко та не здійснює фінансову підтримку. /а.с. 35/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем малолітніх дітей народженняпідтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. /а.с. 29-32/.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, згідно з положенням ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 досягнув 14-річного віку.

За таких обставин, зважаючи на наявність договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, згоди самої матері дітей (а.с. 21), суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

В іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 109, 112,113, 114, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 05 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 408.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Скуляк І. А.