Справа №: 398/4714/25
провадження №: 2/398/2838/25
УХВАЛА

Іменем України

"29" липня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Територіальний сервісний центр МВС №3542) про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Територіальний сервісний центр МВС №3542) про визнання права власності.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві позивач посилається на ЗУ «Про захист прав споживача» та зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору лізінгу, регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно із ст.21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів " визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивачі, вважаючи себе споживачами, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язані викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовують вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Системний аналіз положень Закону України "Про захист прав споживачів" доводить про недостатність зазначення, що позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів".

Однак в порушення даних вимого закону, позивач у позовні заяві взагалі не зазначає про те, яке його право як споживача послуг було порушено кожним з відповідачів, у відповідності до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином, потребують уточнень обґрунтування позивача з приводу застосування до спірних правовідносин положень ЗУ "Про захист прав споживачів ".

Окрім цього, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 986,96 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Проте, суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 ч.1 ст.176 УПК України зазначено, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У резолютивній частині позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль Renault Fluence, загальна вартість якого зазначена у договорі купівлі-продажу від 22.12.2024 року 185700 грн.

Таким чином, ціна позову дорівнює вартості спірного майна 185700 грн., та сума судового збору, яка підлягає сплаті за позовну вимогу майнового характеру, складає 1485,60 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивачем вже сплачено судовий збір в розмірі 968,69 грн. різниця вартості доплати складає 516,64 грн.

Окрім цього, відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, звертаючись до суду позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль та зобов`язати Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях Територіальний сервісний центр МВС №3542 зареєструвати автомобіль за позивачем, однак судовий збір за вказану вимогу не сплачений позивачем взагалі.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру 516,64 грн. та сплатити за вимогу немайнового характеру 968,96 грн. на р/р UA0011561, , отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), отримувач платежу ГУК у Кіров.обл./тг м.Олексан/22030101, код класифікації бюджету 22030101.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху для виконання позивачем вищенаведених вимог у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Територіальний сервісний центр МВС №3542) про визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В.Голосеніна