У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/16246/16-ц постановлено стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.09.2016р. та до повноліття дітей.

У червні 2017 року виконавчий лист №760/16246/16-ц передано стягувачем до ВДВС м. Южноукраїнськ Миколаївської області де було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2.

26.09.2024 він отримав у електронному кабінеті підсистеми Електронний суд постанову №14 заступника начальника відділу другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Одеса) Шевченка В.М. у виконавчому провадженні НОМЕР_2, про арешт коштів на всіх його рахунках. Цього ж дня, також отримав в застосунку Електронний суд постанову №14 заступника начальника відділу державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Одеса) Шевченка В.М. у виконавчому провадженні НОМЕР_2 про звернення стягнення на його заробітну плату у розмірі 50% від заробітної плати. Підставою накладення арешту стало наявність заборгованості зі сплати аліментів.

Зазначив, що від представника стягувача він дізнався про те, що вказане виконавче провадження прийнято до виконання. Постанов він не отримував, про їх існування його не повідомили.

Крім того, в порушення вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець за місцем роботи боржника постанову про стягнення коштів не направив. Не було спроб повідомити його про реквізити для сплати аліментів в добровільному порядку. У зв`язку з чим, він звернувся зі скаргою, дізнавшись про наявність якої, заступник начальника відділу державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Одеса) Шевченко В.М. внесено постанову №18 у виконавчому провадженні НОМЕР_2, якою наклав арешт на все його майно.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову заступника начальника відділу державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Одеса) Шевченка В.М. №18 від 09.12.2024 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 про накладення арешту на належне йому майно.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Боржник ОСОБА_1 направив на електронну адресу суду клопотання, в якому просив розглянути скаргу на дії державного виконавця у його відсутність, скаргу підтримав. Також надав додаткові пояснення, згідно яких зазначив, що з 2017 року виконавчий лист перебував на виконанні у Южноукраїнському відділі державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). З моменту надходження вказаного виконавчого листа до органів державної виконавчої служби його роботодавцем - виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради здійснювалися регулярні відрахування аліментів з його зробітної плати, однак 01.07.2021 він був незаконно звільнений з роботи. 16.05.2022 він був поновлений на роботі та був впевнений, що бухгалтерія виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради продовжувала здійснювати регулярне відрахування аліментів з його заробітної плати. Разом з тим, зазначав, що з 23.07.2023 (час прийняття до виконання виконавче провадження НОМЕР_2 заступником начальника ОСОБА_5 ) по 26.09.2024 (понад 14 місяців) не вчиняв жодної дії у вказаному виконавчому провадженні, навіть не вніс до підсистеми Електронний суд постанову про прийняття вказаного виконавчого провадження у роботу.

Державний виконавець Шевченко В.М. надіслав заперечення проти скарги, просив розгляд скарги проводити без його участі. Зазначив, що з вересня 2017 року по 01.06.2021 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей утримувались з заробітної плати боржника ОСОБА_1 за постановою державного виконавця, направленого до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

Починаючи з червня 2021 року, всупереч заяві скаржника ОСОБА_6 , аліменти з доходів боржника не утримувались, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_3. ОСОБА_6 не з`явився до відділу, після того як кошти перестали утримуватися. Також зазначили, що заява ОСОБА_1 про те, що він з 2016 року безперервно працює в Южноукраїнській міській раді не підтверджується доказами доданими до скарги. Не може також прийматися як доказ розпорядження за №74/04-04 від 07.03.2024 про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника юридичного відділу апарату Южноукраїнської міської ради, адже в указаному документі відсутня інформація щодо працевлаштування боржника з червня 2021 року. Також не можна вважати за доказ довідку від 08.01.2025 за №01/04-22? виданої ОСОБА_1 , про те, що він з 19.12.2016 працює у виконавчому комітеті Південоукраїнської міської ради. Вказана довідка загального характеру, в ній не має інформації, що 01.07.2021 розпорядженням Южноукраїнського міського голови ОСОБА_1 було звільнено, і поновлено на роботі лише постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду №854/15770/21 від 16.02.2022. Крім того, не заслуговують на увагу і твердження боржника що він не спілкується зі стягувачем, оскільки якимось чином боржник знайшов конткти адвоката стягувача, більш того навіть отримав копії документів та дізнався про суму заборгованості зі сплати аліментів.

26.09.2024 державним виконавцем складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно розрахунку заборгованість складала 181632,45 грн. Розрахунок направлено до відома боржнику ОСОБА_1 на адресу вказану у виконавчому документі.

Також при перевірці доходів боржника шляхом направлення запитів до ДПС України та Пенсійного фонду України щодо місця роботи боржника, встановлено, що боржник отримує дохід у виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради.

26.09.2024 на підставі ст.ст. 10, 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника відділу другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Одеса) Шевченком В.М. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена на виконання до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника,та направлена для виконання до банків та банківських установ.

Тому 09.12.2024 на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена оскаржувана постанова про арешт боржника, в якій зазначено: в зв`язку з наявною заборгованістю зі сплатою аліментів та з метою забезпечення виконання рішення суду накласти арешт на майно боржника». У постанові визначена сума заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 09.12.2024 складала 167652,89 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що наявний в матеріалах виконавчого провадження фактична сума заборгованості станом на 01.02.2025 складає 123438,25 грн., а тому наразі відсутні підстави для скасування постанови про арешт майна боржника.

Від скаржника надійшло клопотання, в якому останній просив не брати до уваги подані заперечення державного виконавця, оскільки вони подані не уповноваженою особою.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки їх неприбуття не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/16246/16-ц постановлено стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.09.2016р. та до повноліття дітей.

Так, на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом м. Києва 30.03.2017 року у справі №760/16246/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.09.2016р. та до повноліття дітей.

Боржник станом на 01.02.2025 має заборгованість із сплати аліментів в розмірі 123438,25 грн.

26.09.2024 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Дані постанови направлені на виконання до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

У силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

У силу ч.ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У ході судового розгляду встановлено, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість з аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 123438,25 грн. Відповідач жодних дій для погашення заборгованості не вживає, хоча має таку можливість, зокрема ОСОБА_1 посилається на те, що він є офіційно працевлаштованим. Чинне законодавство не містить заборони щодо накладення арешту на зарплатний рахунок боржника у випадку наявності у нього заборгованості із сплати аліментів. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовити.

Керуючись ст.ст. 447,449,450,451 ЦПК України, ст.ст. 56,59,73 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.А. Усатова