Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/4578/25
Провадження № 2-з/279/17/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Івашкевич О. Г., із секретарем судового засідання Маковською Д.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третьої особи ТОВ "Мотор Файнанс" про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, придбаного під час спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третьої особи ТОВ "Мотор Файнанс" про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, придбаного під час спільного проживання.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що з 3 червня 2014 року по 04 січня 2024 року перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 . У вказаний період вони проживали однією сім`єю, на одній житловій площі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільно виховували їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В установленому законом порядку шлюб між ними не реєструвався. 10 серпня 2021 року у період спільного проживання із ОСОБА_2 вони уклали Договір фінансового лізингу з Товариством з обмеженою відповідальністю «МОТОР ФАЙНАНС» № ЧГ-112 згідно із яким Товариство як Лізингодавець передав, а Лізингоодержувач - ОСОБА_2 прийняла в якості об`єкта лізингу автомобіль моделі HONDA ACCORD, 2013 року випуску, з номером шасі кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , а також комплект державних номерних знаків, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та пульт охоронної сигналізації. На початку січня 2024 року ОСОБА_2 без пояснення причин залишила місце спільного проживання і з цього часу уникає спілкування із заявником. Зазначає, що ОСОБА_2 не бажає вирішити питання розподілу майна у добровільному порядку, тому вимушений звертатися із вказаним позовом до суду. Також звертає увагу, що дія Договору фінансового лізингу закінчилася і Лізингодавець - ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» видав ОСОБА_2 відповідні документи про виконання договору і вона вправі переоформити транспортний засіб - автомобіль HONDA ACCORD на своє ім`я та розпорядитися ним на свій власний розсуд. З 04 січня 2024 року по 05 липня 2025 року зазначений автомобіль перебував на стоянці у дворі будинку АДРЕСА_1 поруч з із автомобілем Мерседес, яким постійно користується заявник. Після припинення спільного проживання із заявником та оформлення спірного транспортного засобу на своє ім`я ОСОБА_2 намагалася неодноразово відчужити вказаний автомобіль, а виручені від продажу автомобіля кошти витратити на свої власні потреби. Так, 05 липня 2025 року приблизно о 18 годині 37 хвилин, рухаючись на власному автомобілі по вулиці Сирецька у м. Києві заявник побачив евакуатор, на якому знаходився спірний автомобіль Хонда із державними номерними знаками НОМЕР_2 , який раніше був припаркований по вулиці Б. Гмирі, 16 у м. Буча Київської області. Евакуатор, на якому знаходився спірний автомобіль, супроводжувала ОСОБА_2 , яка перебувала за кермом службового автомобіля та рухалась за евакуатором. Зазначений автомобіль ОСОБА_2 забрала із стоянки, розташованої у дворі будинку АДРЕСА_1 без його відома. Зі слів самої ОСОБА_2 та близьких до неї людей ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 має намір відчужити вказаний автомобіль, а виручені від продажу автомобіля кошти витратити на свої власні потреби, тому з цією метою і забрала самочинно вказаний автомобіль із місця його постійного перебування та перевезла в інше невідоме місце.

Вважає, що з метою недопущення відчуження автомобіля, що може призвести до неможливості виконання рішення суду та утруднить його виконання до подачі позовної заяви про поділ майна в порядку забезпечення позову, є необхідність заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо переоформлення або відчуження автомобіля моделі HONDA ACCORD - 2013 року випуску з номером шасі кузова НОМЕР_1 .

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025 року розгляд заяви переданий судді Івашкевич О.Г.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, придбаного під час спільного проживання, зокрема щодо автомобіля HONDA ACCORD, 2013 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_2 , який наразі числиться за ТОВ "Мотор Файнанс".

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів заявника чи позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі № 490/3925/19 сформулював правову позицію про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серїі НОМЕР_3 від 10.08.2021 року автомобіль HONDA ACCORD, 2013 р.в., днз НОМЕР_2 , зареєстрований на ТОВ "Мотор Файнанс". Відповідно до п. 3.3.2 договору лізингу № ЧГ-112 від10.08.2021 року лізингоодержувач ( ОСОБА_2 ) підтверджує, що отримує у користування бувший у експлуатації об`ект лізингу (автомобіль HONDA ACCORD). Доказів щодо передачі автомобіля у власність ОСОБА_2 з наданням відповідних повноважень останній з розпорядження транспортним засобом не надано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказала, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Так, предметом спору по справі є визнання права власності на транспортний засіб та його поділ. У заяві ОСОБА_1 посилається на те, що йому стало відомо, що ОСОБА_2 має намір відчужити вказаний автомобіль, а виручені від продажу автомобіля кошти витратити на свої власні потреби, оскільки забрала без його відома вказаний автомобіль зі стоянки.

При цьому заявником не доведено наявність обставин, які б могли свідчити про реальну загрозу ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову про поділ спільного майна, зокрема не надано доказів намагання ОСОБА_2 реалізувати ТЗ третім особам. Суд ввважає, що сам лише факт користування та володіння вказаним автомобілем ОСОБА_2 є законним та потенційна можливсть у майбутньому переоформити автомобіль на себе не свідчить про фактичне вжиття нею заходів з реалізації майна з метою унеможливлення чи ускладнення виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з предмету спору, оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на те, що заявником не доведено належними чи допустимими доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання ОСОБА_2 як потенційним відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заборону ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо переоформлення або відчуження. автомобіля моделі HONDA ACCORD - 2013 року випуску з номером шасі кузова НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 , який на даний момент оформлено та числиться за ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС», відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ