Cправа № 563/1058/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в особі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корецької міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання державного акту недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 .

29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу Степанюк І.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом НВА 262161. Відповідно до свідоцтва я успадкував після смерті брата право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кузнєцова села Черниця Корецького району Рівненської області розміром: 2.12 та належало померлому на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серія РВ № 0128524 виданого Корецькою РДА 19 серпня 1996 року і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 серпня 1996 року за № 1906.

На даний час на підставі свідоцтва про право на спадщину, він почав виробляти технічну документацію на земельні ділянки для реєстрації права власності. Однак, під час виготовлення технічної документації було виявлено, що за життя брата на ці земельні ділянки, які рахуються за успадкованим сертифікатом, на його ім`я було вида відповідний державний акт, в якому власника зазначено - ОСОБА_3 . Отже, виникла ситуація, що на підставі успадкованого мною Сертифіката про прав на земельну частку (пай) серія РВ № 0128524 було видано Державний акт від 13.12.2004 1 № 632803, однак у ньому невірно записано ім`я брата, замість « ОСОБА_4 », вказано « ОСОБА_5 , отже наявна помилка у написані ідентифікуючих даних брата та не можливо оформив спадкове майно. Наявність в оспорюваному державному акті помилки у зазначенні мені спадкодавця позбавляють позивача можливості оформити спадщину за вищевазаним правовстановлюючим документом.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його, як представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Від представника Корецької міської ради Рівненської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Представник ГУ Держгеокадастру у Рівненській області в судове засідання не з`явився, але до суду надіслав клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Оскільки, сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В свою чергу, згідно пунктів 3, 4, 5, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане 14.06.2010 року)

29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу Степанюк І.В. було видано cвідоцтво про право на спадщину за законом НВА 262161. Відповідно до свідоцтва позивач успадкував після смерті брата право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кузнєцова села Черниця Корецького району Рівненської області розміром: 2,12 га та належала померлому на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серія РВ № 0128524 виданого Корецькою РДА 19 серпня 1996 року і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 серпня 1996 року за № 1906.

З`ясовано, що згідно довідки Управління Держгеокадстру в Рівненській області №29-17-0.2-1299/2-25 від 20.03.2025 року встановлено, що на підставі розпорядження Корецької районної державної адміністрації від 11.12.2007 № 665 на ім`я ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.02.2009 серії ЯЖ № 288149 на земельні ділянки: площею 1,75 га з кадастровим номером :04:003:0039 та площею 0,02 га з кадастровим номере :04:003:0263.

Отже, на підставі успадкованого позивачем сертифіката про право на земельну частку (пай) серія РВ № 0128524 було видано Державний акт від 13.12.2004 1 № 632803, однак у ньому невірно записано ім`я брата, замість « ОСОБА_4 », вказано « ОСОБА_5 .

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05.06.2025 року площа земельних ділянок за кадастровим № :04:003:0039 становить 1.7529 га та кадастровим № :04:003:0263 становить 0.015 га, вони зареєстровані за ОСОБА_3 .

В зв`язку з такими обставинами позивач звернувся до суду, оскільки в позасудовому порядку замінити свій державний акт на новий немає можливості через те, що з 1 січня 2013 року державні акти на земельні ділянки не видають. Через вищезгадані помилки позивач не може вільно розпоряджатися своєю земельною ділянкою.

Суд враховує, що згідно п 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою (449-2002-п) від 06 серпня 2009 за № 735/16751 виправлення орфографічних або технічних помилок не допускається. Згідно п. 1.4. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою (449-2002-п) від 06 серпня 2009 р. за № 735/16751 Заповнення бланків здійснюється державною мовою з використанням комп`ютерної техніки.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки оскаржувані рішення прийнято з порушенням закону, вони є незаконними і підлягають скасуванню.

Згідно зі ст. 59 ч. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 3, 15 Цивільного кодексу України кожна особа, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних свобод і інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових відносин.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, що пов`язані з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. До того ж, видача державного акта на право власності на земельну ділянку без визначеної законом (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (ЗК)) підстави є неправомірною, а державний акт, виданий з порушеннями вимог статей 116, 118 ЗК України, недійсним.

Це підтверджено рішеннями Верховного Суду України, прийнятими за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України. А саме, постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 лютого 2013 р. у справі № 6-169цс12, в якій Верховний Суд послався на норму статті 155 Земельного кодексу України (ЗКУ), згідно з якою, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Виходячи зі змісту статей 13, 14, 41, 55 Конституції України, якими гарантовано державний захист майнових прав громадян і не обмежено можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства, сама по собі відсутність у особи документа, що посвідчує право на земельну ділянку, не може бути підставою для відмови їй у судовому захисті таких прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.2.9 наказу Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі» заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку здійснюється державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Відповідно до положень п. 4.1 наказу Держкомзему України №325 від 22.06.2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Виправити вказану помилку у позасудовому порядку у ОСОБА_1 немає можливості з огляду на те, що відділи Держземагенства (Держгеокадастру) вже втратили свої повноваження щодо видачі, посвідчення, та виправлення помилок у державних актах.

Так, Законом України «Про державний земельний кадастр» припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, раніше видані правовстановлюючі документи на землю залишаються чинними, а відповідно до наказу Держкомзему України №325 від 22.06.2009 року, який діяв до 01.01.2013 року виправлення в державному акті не допускаються.

Таким чином, позивач не може належним чином розпоряджатися належною йому земельною ділянкою, чим порушується його право власності, передбачене ст. 328 Цивільного кодексу України.

Ст. 14 Конституції України передбачає, що право власності громадян на землю гарантується Конституцією і це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки внести зміни до державного акта про дані щодо імені спадкодавця, неможливо, а без державної реєстрації неможливе подальше використання земельної ділянки позивачем за призначенням, чим порушується його право власності, тому державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №288149 підлягає скасуванню в судовому порядку.

Крім того, відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Права позивача порушені у зв`язку із реєстрацією у Державному земельному кадастрі земельної діляно кадастрові номери :04:003:0039 та :04:003:0263 на підставі державного акту серії ЯЖ № 288149, який визнано судом недійним, тому, відновлення порушених прав позивача можливо шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок :04:003:0039 та :04:003:0263, оскільки встановлено, що державна реєстрація права власності на земельні ділянки в державному земельному кадастрі проведена незаконно.

Керуючись ст. 16, 321, 328, ЦК України, ст. 4, 5, 19, 30 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву задоволити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 288149, що був виданий 09 лютого 2009 року на підставі розпорядженння голови Корецької районної державної адміністрації від 11.12.2007 року №665 на ім`я ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим № :04:003:0039 та земельної ділянки за кадастровим № :04:003:0263.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Корецька міська рада Рівненської області, , м. Корець Рівненська область, площа Київська, 5;

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, , м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 37.

Суддя