Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-з/357/52/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Погребняка Володимира Олексійовича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

22.07.2025 ОСОБА_1 від імені якого діє представник ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 94 036 грн 39 коп., моральної шкоди у розмірі 20 000 грн, та судових витрат по справі у сумі 32 711, 20 грн.

Одночасно з подачею позову, представник позивача через систему «Електронний суд» сформував заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на автомобілі ГАЗ 33021, 2000 р.в., об`єм двигуна 2445 см. куб., номерний знак НОМЕР_1 , VIN (номер шасі) НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , дата реєстрації 18.09.2007, VOLKSWAGEN PASSAT, 2007 р.в., об`єм двигуна 1595 см. куб, номерний знак НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 , дата реєстрації 05.02.2022, заборонивши ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження зазначеним майном (відчуження, дарування, обмін, передача в заставу тощо).

Дана заява мотивована тим, що 17 січня 2025 року о 18 год. у місті Біла Церква Київської області, на проспекті Князя Володимира, сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_6 , рухаючись в бік проспекту Незалежності, під час перестроювання з правої смуги в ліву, здійснив наїзд на пішохода - ОСОБА_3 , який переходив проїзну частину у невстановленому місці. Пішохід отримав тілесні ушкодження, а автомобіль механічні пошкодження, внаслідок чого позивачу було завдано матеріальні збитки. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2025 року у справі № 357/3886/25, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення правил дорожнього руху, що призвело до ДТП. Згідно з експертним висновком № 35 від 19.02.2025 судового експерта «Петрушенко В.Ф.», розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 , становить 89 436,39 грн. Крім цього внаслідок ДТП та значного пошкодження транспортного засобу Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_6 , позивач був вимушений здійснити витрати з евакуації та тимчасової стоянки вказаного автомобіля у сумі 4600 гривень. А тому, позивач вказує, що йому було завдано матеріальну шкоду на суму 94 036,39 грн, а також моральна шкода оцінена у розмірі 20 000 грн. Попри встановлену вину, відповідач відмовляється добровільно відшкодовувати заподіяну шкоду, ігноруючи письмові вимоги. Згідно з відповіддю на адвокатський запит, за відповідачем було зареєстровано три транспортні засоби, серед яких значився автомобіль Mercedes-Benz. Позивачем було подано повторний адвокатський запит, у якій було зазначено, що у власності відповідача залишились лише два транспортні засоби: ГАЗ 33021, 2000 р.в., об`єм двигуна 2445 см. куб., номерний знак НОМЕР_1 ; VOLKSWAGEN PASSAT, 2007 р.в., об`єм двигуна 1595 см. куб, номерний знак НОМЕР_4 . Враховуючи те, що відповідачем в період травень-липень 2025 року було відчужено автомобіль Mercedes-Benz, позивач має припущення щодо загрози розпорядження відповідачем іншим майном з метою уникнення в подальшому виконання судового рішення. Враховуючи викладені обставини, представник позивача просить забезпечити позов.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії;.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір та і невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Однак, в даному випадку суд, враховуючи ціну позову 114036,39 грн (94 036,39 грн + 20 000,00 грн), вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, шляхом накладення арешту на один транспортний засіб, вартість якого може задовільнити вимоги позивача. Оскільки, згідно з даними сайту auto.ria.com вартість транспортного засобу ГАЗ 33021 орієнтовно становить 2500-6000 доларів США, суд дійшов висновку про накладення арешту саме на автомобіль ГАЗ 33021, 2000 р.в., об`єм двигуна 2445 см. куб., номерний знак НОМЕР_1 , що буде співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Верховний Суд у справі № 643/12369/19 від 19.02.2021 роз`яснив, що: арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

А тому, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони розпорядження транспортними засобами (відчуження, дарування, обмін, передача в заставу тощо), оскільки такі дії направлені на відчуження, тож накладення арешту на майно є достатнім заходом для забезпечення позову у даній цивільній справі, так як передбачає заборону відчужувати його, а тому не потребує додаткової заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.

Також суд враховує, що забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів позивача у разі коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання рішення суду.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9 ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки арешту майна, правову підставу забезпечення позову, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Як передбачено ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Погребняка Володимира Олексійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ГАЗ 33021, 2000 р.в., об`єм двигуна 2445 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN (номер шасі) НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , дата реєстрації 18.09.2007.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала складена та підписана 24 липня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола