ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

31 липня 2025 року

м. Київ

справа № 824/112/24

провадження № 61-1855ав25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

за участю:

секретаря судового засідання -Крічфалуши С. С.,

представника Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради - адвоката Данилової Катерини Артурівни,

представника LIMAK INSAATSANAYI VETICARET ANONIMSIRKETI (Republic of Turkiye) - адвоката Отенка Павла Васильовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) - адвоката Отенка Павла Васильовича про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи за заявою Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради (Україна) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 липня 2024 року в справі № 46/2020 за позовом Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) до Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради (Україна) про продовження строку виконання зобов`язань за контрактом, відшкодування витрат і стягнення сум за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради - адвоката Данилової Катерини Артурівни на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року та

додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року в складі судді Нежури В. А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

31 липня 2024 року рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) в справі № 46/2020 позов LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) до Комунального підприємства (далі - КП) «Дніпровський метрополітен» (Україна) Дніпровської міської ради про продовження строку виконання за контрактом від 13 липня 2016 року № 1А, відшкодування 18 478 883,72 євро як додаткових витрат (плюс прибуток), стягнення 1 629 824,24 євро у вигляді відсотків за ставкою 3 % річних, нарахованих на всі суми, стягнення відсотків у розмірі 3 % річних, нарахування таких відсотків до дати фактичної сплати, та стягнення всіх витрат і зборів цього арбітражу, включаючи реєстраційний збір і арбітражний збір, а також юридичні та інші витрати в цьому арбітражному провадженні, зокрема витрати на залучення експертів, витрати на переклад, задоволено.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

23 грудня 2024 року ухвалою Київського апеляційного суду заяву КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради про скасування рішення МКАС при ТПП України від 31 липня 2024 року в справі № 46/2020 залишено без задоволення. Рішення МКАС при ТПП України від 31 липня 2024 року в справі № 46/2020 залишено без змін.

27 січня 2025 року додатковою ухвалою Київського апеляційного суду стягнуто з КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради на користь Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) понесені судові витрати в загальному розмірі 3 000,00 євро.

30 квітня 2025 року постановою Верховного Суду апеляційну скаргу представника КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради - адвоката Данилової Катерини Артурівни залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року та додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року залишено без змін.

Надходження та короткий зміст заяви про розподіл/відшкодування/ компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи

У відзиві на апеляційну скаргу Компанія LI МАКINSAAT SANAYIVE TICARET ANO NІМ SIRKETI (Republic of Turkiye) заявляла про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 євро.

05 травня 2025 року Компанія LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із заявою про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просить ухвалити додаткове рішення в справі та стягнути з КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради 10 000,00 євро в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, якими керується суд під час прийняття додаткової постанови

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві доводи, Верховний Суд виснував про її часткове задоволення, з огляду на таке.

На обґрунтування заяви про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, Компанія LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) надала, зокрема: ордер на надання правничої допомоги від 12 березня 2025 року № 1245753, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 30 вересня 2024 року № 0931-2024; копію договору про надання правової допомоги від 30 вересня 2024 року № 0931-2024; копію договору про надання правової допомоги від 30 вересня 2024 року № 0931-2024-1; рахунок фактуру від 02 травня 2025 року № 26305 та додаткову інформацію до нього, що містить детальний розрахунок витрат на правову допомогу із описом виконаних робіт.

Додатково заявник через систему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду платіжне доручення від 14 травня 2025 року про сплату Компанією LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) на користь Адвокатського об`єднання «ЕКВО» 10 000,00 євро за надані послуги (виконані роботи).

За пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати під час визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

У постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року в справі № 910/7586/19, від 19 березня 2024 року в справі № 922/4078/23, додатковій ухвалі від 12 березня 2024 року в справі № 904/1105/23 зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Однак у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятою, шостою статті 126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаноїпалати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Положення частин четвертої-сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України ідентичні нормам частин третьої-шостої, дев`ятої статті 141 ЦПК України, тому наведені правові висновки застосовні до справи.

У додатковій інформації до рахунку фактури від 02 травня 2025 року № 26305, що містить детальний розрахунок витрат на правову допомогу із описом виконаних робіт, зазначено, що адвокати Бєлоусов П. І., Корюкалова К. О., Отенко П. В., Оконська М. В., Калиновська М. М. надали такі послуги Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye):

- електронне листування з командою Mayer Brown щодо подання касаційної скарги Дніпровським метрополітеном в справі № 824/112/24; моніторинг розвитку справи;

- електронне листування, нарада між командами Aequo та Mayer Brown щодо подання касаційної скарги Дніпровським метрополітеном;

- юридичний аналіз, вивчення касаційної скарги Дніпровського метрополітену з усіма додатками від 14 лютого 2025 року; електронне листування, нарада щодо справи;

- юридичний аналіз касаційної скарги Дніпровського метрополітену з усіма додатками від 14 лютого 2025 року; підготовка та надсилання листа команді Mayer Brown щодо розвитку справи № 824/112/24

- юридичний аналіз, вивчення касаційної скарги Дніпровського метрополітену з усіма додатками від 14 лютого 2025 року; електронне листування, нарада щодо справи;

- юридичний аналіз касаційної скарги Дніпровського метрополітену з усіма додатками в справі № 824/112/24; електронне листування з командою Mayer Brown щодо цього;

- підготовка відзиву Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24;

- підготовка заперечень Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24; юридичний аналіз та дослідження судової практики щодо скасування рішень МКАС;

- вивчення ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги Дніпровського метрополітену без руху від 20 лютого 2024 року в справі № 824/112/24; електронне листування з командою Mayer Brown щодо справи; доопрацювання та коментування проекту відзиву Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену;

- юридичний аналіз ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги Дніпровського метрополітену без руху від 20 лютого 2024 року в справі № 824/112/24;

- підготовка та надсилання електронного листа команді Mayer Brown щодо цього; робота над відзивом Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену;

- перегляд і коментування проекту відзиву Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену;

- юридичний аналіз заяви Дніпровського метрополітену про усунення недоліків касаційної скарги в справі № 824/112/24; електронне листування з командою Mayer Brown стосовно розвитку справи № 824/112/24;

- аналіз заяви Дніпровського метрополітену про усунення недоліків касаційної скарги;

- редагування проекту відзиву на касаційну скаргу, електронне листування з командою Mayer Brown щодо справи;

- юридичний аналіз ухвали Верховного Суду від 05 березня 2025 року про відкриття касаційного провадження в справі № 824/112/24; електронне листування з командою Mayer Brown щодо справи;

- перегляд правок команди Mayer Brown до проекту відзиву; електронне листування щодо цього;

- підготовка фінальної версії відзиву Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24; електронне листування з командою Mayer Brown щодо цього;

- підготовка додаткових правок до відзиву Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24;

- фіналізація відзиву Limak на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24; електронне листування стосовно цього;

- подання відзиву Limak з усіма додатками на касаційну скаргу Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24 до Верховного Суду через систему «Електронний суд»; електронне листування з командою Mayer Brown стосовно цього;

- аналіз офіційного листування Верховного Суду, електронного листування з командою Mayer Brown стосовно розвитку справи № 824/112/24;

- електронне листування з командою Mayer Brown стосовно запланованого судового засідання у Верховному Суді 24 квітня 2025 року;

- аналіз ухвали Верховного Суду від 01 квітня 2025 року; електронне листування з командою Mayer Brown стосовно розвитку справи;

- аналіз листа Посольства Туреччини щодо участі в засіданні; огляд оновлень у статусі справи;

- аналіз офіційного листа Посольства Республіки Туреччина в Україні від 17 квітня 2025 року; електронне листування з командою Mayer Brown стосовно цього;

- підготовка до судового засідання в справі № 824/112/24 у Верховному Суді, призначеного на 24 квітня 2025 року;

- підготовка до судового засідання в справі № 824/112/24 у Верховному Суді;

- онлайн-конференція з командою Mayer Brown стосовно підготовки до засідання, призначеного на 24 квітня 2025 року; перегляд касаційної скарги Дніпровського метрополітену, відзиву Limak на касаційну скаргу, підготовка до слухання;

- складення заяви про відшкодування судових витрат;

- підготовка до та участь у судовому засіданні в справі № 824/112/24 у Верховному Суді;

- перегляд заяви Дніпровського метрополітену про відкладення розгляду справи, нарада з П. Отенком стосовно цього; перегляд матеріалів справи та судової практики для підготовки до слухання;

- відвідування Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, участь у слуханні, електронне листування з командою Mayer Brown стосовно результатів слухання та подальших дій;

- юридичний аналіз та дослідження практики Верховного Суду стосовно відкладення слухань відповідно до ЦПК України;

- юридичний аналіз додаткових письмових пояснень Дніпровського метрополітену в справі № 824/112/24 від 29 квітня 2025 року;

- перегляд і аналіз додаткових пояснень, поданих Дніпровським метрополітеном через систему «Електронний суд» 29 квітня 2025 року; підготовка до слухання, запланованого на 30 квітня 2025 року;

- відвідування Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, участь у слуханні; опрацювання електронного листування з командою Mayer Brown стосовно результатів слухання;

- участь у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги Дніпровського метрополітену на ухвалу та додаткову ухвалу Київського апеляційного суду в справі № 824/112/24 у Верховному Суді;

- електронне листування з командою Mayer Brown стосовно результатів судового засідання в справі № 824/112/24 у Верховному Суді.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради подало заперечення на заяву про відшкодування судових витрат, яка мотивована тим, що будь-яких доказів надання правової допомоги Бєлоусовим П. І. , Оконською М. В. та Калиновською М. М. у Верховному Суді матеріали справи не містять. Також у матеріалах справи відсутні докази наявності в Отенка П. В. помічника. Відповідно до рахунку-фактури більшість наданих послуг неодноразово дублюються одним і тим же представником сукупно понад 5 годин. Багаторазове надання однієї й тієї ж послуги протягом тривалого часу не відповідає принципам розумності та співмірності. КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради зазначило, що розмір заявлених витрат викликає сумніви щодо їх дійсності та необхідності.

Верховний Суд зауважує, що фактичним результатом наданої правничої допомоги Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) є підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» та участь у двох судових засіданнях Верховного Суду - 24 квітня 2025 року з 11:24 до 11:49 год та 30 квітня 2025 року з 11:10 до 13:36 год.

Верховний Суд ураховує, що безпосереднє обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу займає 4 сторінки, а зміст заперечень на апеляційну скаргу не потребував додаткового, комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин з огляду на незмінність позиції Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) під час розгляду справи у суді інстанції. Фактично відзив на апеляційну скаргу відтворює висновки ухвали суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до рахунку-фактури більшість наданих послуг неодноразово повторюються, зокрема й у виконанні одним і тим же представником Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye).

Верховний Суд, зважаючи на характер виконаної адвокатами Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) роботи, з огляду на заперечення КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради щодо співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та виконаної адвокатами роботи, вважає за необхідне зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу із 10 000,00 євро до 1 500,00 євро.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву представника Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) - адвоката Отенка Павла Васильовича задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради (Україна) на користь Компанії LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI (Republic of Turkiye) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) євро.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська