ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/875/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/1/25 Категорія: 304090000 Літвінова Г.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мельник Вероніки Сергіївни на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.07.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і відповідачем ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1243-0556. Зазначений кредитний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та Графіком платежів за Договором складають єдиний договір, у якому визначаються всі його істотні умови та з якими Позичальник був попередньо ознайомлений.

Позивач зазначив, що, відповідно до умов кредитного договору, позивач, як кредитодавець, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 13 000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Відповідач порушив умови договору та в підсумку не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем навіть після спливу встановленого договором строку кредитування.

За розрахунком позивача станом на 05.12.2024 загальний розмір його грошових вимог до відповідача становить 41 726,00 грн. та складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 14 800,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 26 926,00 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21.07.2023 № 1243-0556 у розмірі 41 726,00 грн., а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 21.07.2023 №1243-0556 у загальному розмірі 14800,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 859,23 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5 (набрала чинності 24.12.2023), згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" дія ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

У цьому спорі наявні підстави для обмеження розміру денної процентної ставки одним відсотком за період з 21.07.2023 по 07.11.2023, так як кредитний договір укладений до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" та продовжив дію після набрання чинності указаним Законом, а саме до 15.05.2024.

Тому за період з 21.07.2023 по 28.07.2023 (8 днів, тіло кредиту 13000,00 грн.) розмір відсотків у день становить 130,00 грн., за період з 29.07.2023 по 07.11.2023 (102 дні, тіло кредиту 14800,00 грн.) розмір відсотків у день становить 148 грн. Загальний розмір відсотків за ці періоди становить 16136,00 грн. Однак позивач нарахував відсотки у більшому розмірі 26926,00 грн. Відповідач сплатив відсотки у розмірі 20000,00 грн., а тому у відповідача відсутня заборгованість за відсотками.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Укр Кредит Фінанс»подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що згідно з наданим разом з позовною заявою розрахуном заборгованості за договором 1243-0556 від 21.07.2023 року, станом на 05.12.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом(згідно п. 4.10. та 10.1. кредитного договору) в строк договору (згідно п. 4.12. договору), що погоджений між сторонами.

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" прийнятий 22.11.2023 року та набрав чинності 24.12.2023 року.

Строк дії кредитного договору сторонами відповідно до п. 4.12. договору не продовжувався після набрання чинності указаним Законом, тому процентна ставка нараховувалася позивачем у відповідності до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судом першої інстанції встановлено, що Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.11.2020 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види грошового кредитування (а.с.40).

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.08.2013 №2565 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зареєстровано як фінансову установу (а.с.41).

Між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 21.07.2023 о 20:37 год. з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів та які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1243-0556 (а.с.9-15).

Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив для відповідача кредитну лінію шляхом надання відповідачу грошових коштів (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб відповідача, а відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.

Згідно з п. 4.1 позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: дата видачі кредиту - 21.07.2023, сума кредиту - 13000,00 грн.

Згідно з п. 4.7 кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована.

Згідно з п. 4.9, 4.10 кредитного договору стандартна процентна ставка за кредитом становить 3,00% за кожен день користування кредитом. Оплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду.

Знижена процентна ставка 2,50 % діє у разі, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом.

Згідно з п. 4.12 договору строк кредитування 300 календарних днів; дата повернення кредиту - 15.05.2024.

Відповідно до п. 4.14 орієнтовна загальна вартість кредиту складає 130000 грн. та включає в себе суму кредиту, проценти за користування кредитом.

До позовної заяви позивач додав Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені 15.06.2023 та паспорт споживчого кредиту, у якому викладена інформація про істотні умови споживчого кредиту, аналогічна інформації, яка міститься у договорі про відкриття кредитної лінії №1243-0556.

29.07.2023 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1243/0556 від 29.07.2025, згідно з якою кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1800 грн. на строк 292 календарних дні (а.с.31).

Відповідно до наявної у справі довідки позивача (а.с.35) та листа АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 27-30) позивач 21.07.2023 перерахував відповідачу за допомогою системи LIQPAY кредитні кошти за договором №1243-0556 від 21.07.2023 у розмірі 13000,00 грн. та 29.07.2023 позивач перерахував відповідачу кошти за договором №1243-0556 від 21.07.2023 у розмірі 1800 грн. (а.с.34).

Відтак загальна сума наданого кредиту становить 14800,00 грн., який був перерахований на картку відповідача, зазначену ним у кредитному договорі.

Матеріали справи містять довідку позивача про обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором №1243-0556. Згідно з наведеною у довідці інформацією, починаючи з 10.08.2023, відповідач кожні 21 день (базовий період) мав сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 8190,00 грн, а останній платіж за відсотками мав бути вчинений відповідачем 15.05.2024 у розмірі 2340,00 грн. У цей же день 15.05.2024 відповідач мав повернути тіло кредиту у розмірі 14 800,00 грн. Указана довідка підписана відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с.25-26).

У зв`язку з укладенням 29.07.2023 додаткової угоди до кредитного договору погоджено новий графік платежів (а.с.32).

З наявної у позові інформації вбачається, що відповідач частково здійснив погашення за кредитом у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту з ОСОБА_1 .

Щодо відсотків за користування кредитом

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу в період 21.07.2023 до 28.07.2023 щоденно нараховувалися відсотки за ставкою 2,50 % на суму 13000,00 грн. (325 грн. в день х 8 дн. = 2600,00 грн.), в період з 29.07.2023 до 10.08.2023 - щоденно за ставкою 2,50 % на суму 14800,00 грн. (370 грн. в день х 13 дн. = 4810 грн.), в період з 11.08.2023 до 07.11.2023 щоденно за ставкою 3,00% (444 грн. в день х 89 дн. = 39516,00 грн.), тобто у розмірах, які були передбачені умовами кредитного договору.

Загальна сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період з 21.07.2023 по 07.11.2023 становить 46926,00 грн.

При цьому, позивач нарахував відсотки до 07.11.2023 року, хоча дата повернення кредиту узгоджена сторонами - 15.05.2024 року.

Також установлено, що відповідач погасив заборгованість на суму 20 000,00 грн.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, до ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг"дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

На підставі викладених норм, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсотки за користування кредитними коштами слід обраховувати на рівні 1% в день, починаючи з дати надання кредиту (21.07.2023 року), тобто до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" та до кінцевої дати нарахування відсотків позивачем, тобто до 07.11.2023 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що нарахування відсотків має бути здійснено відповідно до узгоджених сторонами умов.

З аналізу норм законодавства на які посилався суд першої інстанції слід дійти висновку, що нарахування відсотків у розмірі 1% в день було б правомірним, у разі якщо б у період після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" кредитор продовжував би нараховувати відсотки у розмірі більшому, ніж визначено Законом. У такому б разі нарахування здійснювалося за денною ставкою 1%.

Крім того, слід звернути увагу, що законодавець здійснив відтермінування нарахування денної ставки на рівні 1% на 240 днів, що передбачено пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування".

З огляду на наведене, колегія суддів, перевіривши здійснені позикодавцем розрахунки боргу за відсотками вважає їх вірними та такими, що відповідають умовам договору.

Зважаючи на наведене, відповідно до ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні відсотків у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо судового збору

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача з відповідача на його користь підлягає стягненню судовий збір за подання ним позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6056,00 грн. (2422,40 грн. за подання позовної заяви та 3633,60 грн. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мельник Вероніки Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2025 року скасувати у частині відмови у стягненні відсотків та ухвалити нове рішення у даній частині, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 26926,00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді