КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1038/2025 Доповідач: Шебуєва В.А.
24 липня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Шебуєвої В.А.,
суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
секретар Тіткова І.Ю.
розглянувши заяву адвоката Боліщука Руслана Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, про ухвалення додаткового рішення в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, стягувач: ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року,-
В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е., стягувач: ОСОБА_2 . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2025 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року залишено без змін.
Вислухавши думку ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ахметової Л.Е. підлягає задоволенню частково.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ахметовій Л.Е. в суді апеляційної інстанції надавав адвокат Боліщук Р.А.
Надання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ахметовій Л.Е. правничої допомоги в суді апеляційної інстанції адвокатом Боліщуком Р.А. підтверджується матеріалами справи, атому приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Ахметова Л.Е. має право на відшкодування витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 07 липня 2025 року до заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу були включені витрати на консультацію 20 червня 2025 року в розмірі 1000,00 грн., ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в межах якого оскаржуються дії, в розмірі 1500,00 грн., вивчення судової практики постанов Верховного Суду та аналіз документів наданих клієнтом в розмірі 3400,00 грн., консультацію 29 вересня 2024 року в розмірі 1000,00 грн., підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 11 000,00 грн.
Проте ознайомлення адвоката з матеріалами виконавчого провадження та вивчення ним практики Верховного Суду не може вважатися наданням правничої допомоги клієнту. Оскаржувана ОСОБА_1 ухвала була постановлена від 28 квітня 2025 року, тому до розрахунку витрат на правничу допомогу адвокатом було безпідставно включено консультацію 29 вересня 2024 року.
Дана справа не є складною, надання правничої допомоги приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ахметовій Л.Е. на стадії апеляційного провадження не потребувало вивчення великої кількості документів та нормативно-правових актів. По суті надання правничої допомоги приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Ахметовій Л.Е. адвокатом Боліщуком Р.А. полягало у складанні та поданні відзиву на апеляційну, в якому викладена позиція щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного ОСОБА_1 судового рішення.
Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, а також вимоги співмірності та розумності, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Заяву адвоката Боліщука Руслана Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24 липня 2025 року.
Суддя-доповідач Шебуєва В.А.
Судді Оніщук М.І.