Справа №461/8722/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2025 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Романюка В.Ф.,
секретаря судового засідання Козака Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Онисковець М.Ю. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про стягнення боргу за кредитним договором, -
29 квітня 2025 року представник заявника ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд: ухвалити додаткове рішення у справі №461/8722/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про стягнення боргу за кредитним договором, про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 коп.).
Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності для виклику сторін в судове засідання.
Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
У провадженні Галицького районного суду м. Львова під головуванням судді Романюк В. Ф. перебувала справа №461/8722/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про стягнення боргу за кредитним договором.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2025 року було вирішено залучити до розгляду цивільної справи в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 .
Позовні вимоги до ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2025 року позов позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 389 грн. 82 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 389 грн. 81 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 811,97 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 811,98 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Однак, під час розгляду справи не вирішено питання щодо судових витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Стороною відповідача у своєму відзиві та наступних процесуальних документах по суті справи було зроблено застереження про те, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат становить 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. У судовому засіданні, яке відбулося 23 квітня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Онисковцем М.Ю. було зроблено заяву про намір подачі заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. що узгоджується з частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Представник заявника Онисковець М.Ю. в обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначає: 18 листопада 2024 року між Адвокатським об`єднання «АКТ» в особі керівника Онисковця Миколи Юрійовича та Мохнач Оленою Олександрівною (Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги №1811/24, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Відповідно до умов Договору, а саме п.3.1 Гонорар є формою винагороди Адвокатському Об`єднанню за здійснення захисту, представництва інтересів та надання інших видів правової (професійної правничої) допомоги КЛІЄНТУ.

Згідно з п.3.2. Розмір гонорару, який Клієнт має сплатити Адвокатському Об`єднанню за надання правової (професійної правничої) допомоги встановлюється в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень) гривень нуль копійок за 1 (одну) годину роботи/наданих послуг, якщо інше не передбачено додатковою угодою до даного договору, якою можуть встановлюватись окремі розмір та порядок оплати за окремі послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням.

Як вбачається з п. 3.3, 3.4 Договору, Оплата здійснюється поетапно та суму визначену в звіту про виконану Адвокатському Об`єднанням роботу/надані послуги та витрачений час; Підставою для оплати є: 1) звіт про виконану Адвокатським Об`єднанням роботу/ надані послуги та витрачений час; 2) рахунок-фактура.

Із наданого звіту про надані юридичні послуги №2504/25 від 25 квітня 2025 року вбачається, що Адвокатським об`єднання було надано наступні послуги: 1. Ознайомлення з матеріалами справи та первинне консультування ОСОБА_1 щодо правового захисту в рамках справи про стягнення боргу за кредитним договором 3 години; 2. Написання та подання до суду відзиву на позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» - 5 годин; 3. Написання та підготовка запиту про надання інформації від Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори 1 година; 4. Написання та подання до суду клопотання про витребування доказів у справі, зокрема копію спадкової справи №255/2022, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 для долучення до матеріалів судової справи 1 година; 5. Написання та подання до суду письмових заперечень (доповнення до відзиву на позовну заяву) на позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» - 2 години; 6. Ознайомлення з копією спадкової справи. Написання та подання до суду додаткових пояснень щодо отриманої копії спадкової справи №255/2022, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 3 година; 7. Участь у судових засідання в режимі відеоконференції 1 година. Всього: 16 (шістнадцять) годин наданих послуг.

Вартість послуг за надання правничої допомоги в цивільній справі №461/8722/24 становить 20 000,00 грн.

В подальшому Адвокатським об`єднанням було виставлено Клієнту рахунок на оплату №2504/25 від 25 квітня 2025 року у розмірі 20 000,00 грн.

На підтвердження факту оплати правничої допомоги було долучено платіжну інструкцію №ХНТХ-4С9Е-ТСХ0-8ВЕ8 від 27 квітня 2025 року на суму 20 000,00 грн. Призначення платежу: «Надання послуг з правничої допомоги відповідно до звіту №2504/25 від 25.04.20235 року до Договору про надання правничої допомоги №1811/24 від 18.11.2024 року. Платник ОСОБА_1 ».

12 травня 2025 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких АТ «Ідея Банк» не погоджується з такою заявою, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Зазначає, що про прийняття спадщини ОСОБА_1 Позивач дізнався 05.06.2024 з відповіді Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори, інформація про інших спадкоємців у відповіді не була зазначена. У відзиві на позовну заяву представником ОСОБА_1 було зазначено про те, що ОСОБА_1 не зверталась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.». Відтак, АТ «Ідея Банк» заявило клопотання про витребування у Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені колії спадкової справи заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 12.02.2025 постановлено витребувати у Другої Білоцерківської Державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії спадкової справи заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №255/2022. АТ «Ідея Банк» стало відомо про те, що ОСОБА_4 , яка діє як законний представник своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , подала заяву про прийняття спадщини.

Також, зі спадкової справи №255/2022 АТ «Ідея Банк» стало відомо про те, що ОСОБА_4 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку квартири під номером АДРЕСА_1 на ім`я малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , який на день смерті зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

АТ «Ідея Банк» під час подачі позову до ОСОБА_1 діяло добросовісно і не знало про зазначене до подання позову у цій справі, та дізналось про такі обставини тільки після ознайомлення зі спадковою справою №255/2022, належним чином засвідчена копія якої надіслана до суду Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 12.02.2025 року.

Крім того, представник позивача зазначає, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. є необґрунтованою, неспівмірною із складністю судового спору, значно завищеною, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених ч. 5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2025 року було вирішено залучити до розгляду цивільної справи в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 . Позовні вимоги до ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Разом із тим, системний аналіз вказаної процесуальної норми дозволяє дійти висновку, що така компенсація можлива виключно у разі наявності відповідної вимоги відповідача, заявленої у зв`язку з вирішенням питання щодо залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі. При цьому заявник повинен зазначити, в чому саме полягають необґрунтовані дії позивача.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України обов`язковою умовою компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, в разі залишення позову без розгляду, є необґрунтовані дії позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

В своїй постанові від 18 грудня 2019 року в справі 640/1029/18 та ухвалі від 12 травня 2020 року у справі №464/104/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що для відшкодування витрат на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України необхідно встановити факт зловживання позивачем його процесуальними правами, відсутність у сторін спору, відсутність предмету спору, свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції.

Поняття зловживання процесуальними правами міститься у ст. 44 ЦПК України. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі №741/1681/17 Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу у зв`язку із закриттям провадження у справі, послався, що законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 142 ЦПК України). При цьому звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, а добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивачів, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивачів, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» подало до Галицького районного суду м. Львова позовну заяву про стягнення заборгованості за Кредитним договором з ОСОБА_1 , яка відповідно до відповіді Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори від 23.05.2024 року прийняла спадщину, інформація про інших спадкоємців у відповіді не була зазначена. У відзиві на позовну заяву представником ОСОБА_1 було зазначено про те, що ОСОБА_1 не зверталась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, АТ «Ідея Банк» заявило клопотання про витребування у Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 12.02.2025 постановлено витребувати у Другої Білоцерківської Державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії спадкової справи заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №255/2022. АТ «Ідея Банк» стало відомо про те, що ОСОБА_4 , яка діє як законний представник своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , подала заяву про прийняття спадщини.

Суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачем та його представником не заявлено та судом не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача.

Таким чином, за даних обставин, суд вважає що слід у відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 2, 133, 137, 141, 142, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Онисковець М.Ю. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про стягнення боргу за кредитним договором, - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Романюк В.Ф.