КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/91/25
Провадження № 2/488/784/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

25.07.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Щеглової Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Годунова Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бойченка Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа обслуговуючий гаражний кооператив «Південний-3», про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Бойченком Геннадієм Анатолійовичем, у якій позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у обслуговуючому гаражному кооперативі «Південний-3», укладений 08 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно.

У обґрунтування позову зазначав, що 08.10.2019 сторони досягли домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна гаражу, що належить на праві приватної власності відповідачу. Зокрема, сторони домовилися, що ОСОБА_2 продає, а ОСОБА_1 купує зазначене нерухоме майно в розстрочку, де перший внесок складає 1000 доларів США, а потім покупець виплачуватиме по 200 доларів США протягом десяти місяців.

Позивач виконав всі обов`язки покупця, сплатив відповідачу всю вартість нерухомого майна, володіє та користується цим майном, був включений до числа членів обслуговуючого гаражного кооперативу, сплачує членські внески.

Однак, відповідач тривалий час ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу гаражу, на всі пропозиції позивача прибути до нотаріуса відповіді не надає. При цьому, позивачу стало відомо, що відповідач є боржником у виконавчому провадженні про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Бізнес Позика».

Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 07.05.2025 суд постановив закрити підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначити її розгляд по суті,

У судовому засіданні 16.07.2025 позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач до суду не з`являвся, про дату час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно і належним чином, що підтверджується конвертами, наявними в матеріалах цивільної справи та відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В цьому випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка № 407497174 від 10.12.2024) ОСОБА_2 на праві приватної власності належить гараж літ. А з підвалом літ. Апд № 297 у обслуговуючому гаражному кооперативі «Південний-3». Відповідно до інформації Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації та технічного паспорту, оригінал якого зберігається у позивача, гараж А-1 цегляний загальною площею 24,6 кв. м з підвалом загальною площею 22,2 кв. м (а. с. 14-18). Оціночна вартість 229 612,15 грн. (а. с. 28-30).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОГК «Південний» розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Чернишевського, 1-А.

08.10.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовилися про купівлю-продаж вказаного вище гаражу № НОМЕР_1 за 3000 доларів США. Сторони дійшли згоди про купівлю-продаж гаражу у розстрочку: перший внесок у розмірі 1000 доларів США та протягом 10 місяців ОСОБА_1 сплачуватиме ОСОБА_2 по 200 доларів США щомісяця.

09.10.2019 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 24 700 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, як частину суми відповідно до попереднього договору про продаж належного йому на праві власності гаражу № НОМЕР_1 в обслуговуючому гаражному кооперативі «Південний-3».

10.10.2021 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 43 000 грн., що еквівалентні 2000 доларів США, в рахунок повної оплати відповідно до попереднього договору про продаж належного йому гаражу № НОМЕР_1 , для оформлення нотаріально посвідченого договору видав довіреність на ім`я ОСОБА_1 .

Викладене підтверджується відповідними розписками (а. с. 9-11), оригінали яких були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з протоколом № 94 від 10.10.2019 ОСОБА_2 виключено з членів ОГК «Південний-3», а ОСОБА_1 прийнятий у члени цього кооперативу у зв`язку з передачею йому гаражу № НОМЕР_1 , який раніше належав ОСОБА_2 (а. с. 20).

Відповідно до довідки № 3 від 15.01.2025 ОСОБА_1 є членом обслуговуючого гаражного кооперативу «Південний-3» з 10.10.2019, користується приміщенням гаражу № НОМЕР_1 , своєчасно сплачує внески та не має заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 ЦК України)

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з положеннями ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вказані вище докази, надані позивачем, суд вважає доведеним той факт, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу спірного гаражу та відбулося його повне виконання сторонами. А саме, «продавець» отримав кошти за відчужене нерухоме майно, а «покупець» володіє та користується цим майном, і вказане відповідач не спростував.

Намір відповідача на відчуження, належного йому нерухомого майна підтверджується і виданою 31.01.2021 нотаріально посвідченою довіреністю, якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 підготувати необхідні документи для продажу і продати належний ОСОБА_2 гараж (а. с. 21).

Крім того, докази, надані позивачем доводять, що він доклав зусиль для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється.

Так, ОСОБА_1 , починаючи з грудня 2024 року до лютого 2025 року неодноразово надсилав ОСОБА_2 листи з пропозицією нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного гаражу.

Листи надсилалися як за адресою реєстрації відповідача, так і за адресою його ймовірного місця проживання. Усі поштові відправлення були повернуті відправнику без вручення адресату.

Крім того, позивач опублікував оголошення в газеті «Миколаївські Новини» № 4 від 22.01.2025 з пропозицією нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу гаражу, адресованою ОСОБА_2 , та листувався з відповідачем у месенджері.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 520/4205/15-ц дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина третя статті 640 ЦК України, яка має назву: Момент укладення договору, мала первинну редакцію від 16.01.2003 наступного змісту: договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Стаття 657 ЦК України у цій же редакції від 16.01.2003 сформульована наступним чином: договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Отже, первинна редакція наведених статей передбачала як нотаріальне посвідчення договору щодо нерухомого майна, так і державну реєстрацію такого договору.

11.02.2010 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», яким внесені зміни до частини третьої статті 640 ЦК України та викладено її у наступній редакції: договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Указаним законом також виключено із частини першої статті 657 ЦК України слова «та державній реєстрації».

Наведене свідчить про те, що Законом внесені зміни щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, передбачено, що державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладені функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Також внесено зміни до Цивільного кодексу України, які передбачають виключення положень про необхідність державної реєстрації окремих видів договорів, зокрема частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою державну реєстрацію договору купівлі-продажу нерухомого майна скасовано.

Отже, законодавцем запроваджено тільки державну реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не виключено положення про державну реєстрації договорів щодо нерухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до статті 657 ЦК України, у редакції, чинній на день укладення договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, при розгляді справ на підставі частини другої статті 220 ЦК України суди повинні врахувати час укладення договору, про визнання дійсним якого заявлено вимогу, оскільки указані положення закону можуть застосовуватись тільки щодо угод, які підлягали нотаріальному посвідченню та не потребували ще і державної реєстрації договору.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позивач довів, що 08.10.2019 між ним та ОСОБА_2 без нотаріального посвідчення був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у обслуговуючому гаражному кооперативі «Південний-3». На виконання умов цього договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 обумовлену сторонами суму грошових коштів, а ОСОБА_1 володіє та користується спірним нерухомим майном.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 223, 264-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у обслуговуючому гаражному кооперативі «Південний-3», укладений 08 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 46,8 кв. м, розташований у обслуговуючому гаражному кооперативі «Південний-3» за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Обслуговуючий гаражний кооператив «Південний-3», 1, адреса: м. Миколаїв, вул. Чернишевського (наразі М. Хвильового), буд. 1-А.

Повне судове рішення складене 25 липня 2025 року.

Суддя Я.В. Щеглова