Справа № 487/3447/25
Провадження № 2/487/2066/25
29.07.2025 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі - судді Скоринчук К.М.,
секретаря судового засідання Карбівничої А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У травні 2025 року позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Ейс», в особі керівника Товариства Полякова О.В. звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9685732 від 22.03.2024 у розмірі 17 563,20 грн, а також судових витрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.03.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (надалі - Первісний Кредитор, Кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії №00-9685732 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
У позові вказав, що відмова Клієнта від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для проведення верифікації має наслідком відмову Кредитодавця від встановлення ділових відносин з Клієнтом та відмову від надання йому Кредиту. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання Договору перевірило не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки Позичальнику.
У вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Позивач зазначив, що за умовами названого договору надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку останнього № НОМЕР_2 , а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Повідомив, що 21.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "Ейс " уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС згідно умов якого, ТОВ "ФК "Ейс " відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9685732 від 22.03.2024.
У позові позивач вказав, що всупереч умов Договору №00-9685732 від 22.03.2024, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість розмірі 20 563,20 грн, яка складається з наступного: 6 300,00 грн - заборгованість по кредиту; 11 263,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3000,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору.
Зазначив, що не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить 17 563,20 грн, з яких: 6 300,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 263,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Посилаючись на порушення відповідачем умов договору та наявну невиплачену заборгованість, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Ухвалою суду від 26.05.2025 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали надіслано сторонам по справі, а також розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про дату та час призначених судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, повторно до суду не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Рекомендовані поштові повідомлення, адресовані відповідачеві, повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
22 березня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ»та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 00-9685732, відповідно до умов якого відповідачу була відкрита кредитна лінія з сумою кредиту 6 000,00 грн, строком дії кредитної лінії 360 календарних днів (пункти 1.2., 1.3. Договору).
За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: 06.04.2024 та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування).
У підпунктах 1.5.1.-1.5.4 пункту 1.5. Договору сторони узгодили між собою розмір процентної ставки та порядок і строк їх розрахунку.
Названим договором сторони також домовилися між собою про умови порядку укладення договору, надання кредиту, порядку здійснення розрахунку процентів, порядок і строки повернення кредиту та сплати інших платежів тощо.
Судом встановлено, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виконав зобов`язання за Договором кредитної лінії від 22.03.2024, надавши грошові кошти відповідачу, що підтверджується копією Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» за вих. № 1289/10 від 30.10.2024 та додатком до Інформаційної довідки від 30.10.2024 (а.с. 25-28).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".
Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Позивачем зазначено, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на 22.03.2024 р. становить 20 563,20 грн, яка складається з: 6300,00 грн - заборгованість по кредиту; 11 263,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3000,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору.
Судом також встановлено, що 21.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "Ейс " уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передав (відступив) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняв належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 00-9685732 від 22.03.2024.
Договором факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 00-9685732.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги за названим кредитним договором до відповідача.
Позивач повідомив суду, що ним не здійснювалося жодних нарахувань за кредитним договором, а також те, що він не заявляє вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 3 000,00 грн. Остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-9685732 від 22.03.2024 у розмірі 17 563,20 грн, яка складається з: 6 300,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 11 263,20 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.
Судом також встановлено, що заборгованість відповідачем не погашена, що має наслідком порушення прав позивача, а тому вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальній сумі 17 563,20 грн. підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача.
Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої від 07.04.2025; Додаткова угода № 25 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025; Акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 на загальну суму 7 000,00 грн; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012; довіреність на представництво інтересів від 04.12.2024.
Враховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, а також те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9685732 від 22.03.2024 у розмірі 17 563,20 грн, з яких: 6 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 263,20 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду в порядку ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачеві, який не з`явився в судове засідання, направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: К.М. Скоринчук