Справа № 182/3434/25
Провадження № 2/0182/2661/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.07.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2025 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

14.03.2020 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З жовтня 2023 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Причиною тому стали різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Між сторонами виникали постійні конфлікти та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття довіри, любові та поваги один до одного. ОСОБА_1 зазначає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. На примирення позивачка не згодна, строк на примирення просить не надавати. За таких обставин вона вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним і просить його розірвати.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.22-23).

Позивачка належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові. Згідно тексту позовної заяви просить справу розглядати без участі сторони позивача.

30.06.2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.27).

Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Як встановлено судом, 14.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану м. Легниця (воєводство Нижньосілезьке, Республіка Польща), позначення акту 0262011/00/АМ/2020/516956 (а.с.7-8).

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-12).

Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені в жовтні 2023 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям і власними інтересами, втрачено всі духовні та фізичні зв`язки. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя між сторонами немає. На примирення сторони не згодні. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України (далі СК України), п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків. Документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України (ст. 13 цього Закону).

Питання правовідносин між Україною і Республікою Польща у справах цивільного та кримінального характеру врегульовані «Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» від 24 травня 1993 року, який був ратифікований 04 лютого 1994 року та набрав чинності 14 серпня 1994 року.

Враховуючи зазначене вище, підстави недійсності шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрованого 14 березня 2020 року органом реєстрації актів цивільного стану м. Легниця (воєводство Нижньосілезьке, Республіка Польща), позначення акту 0262011/00/АМ/2020/516956, відсутні.

Статтею 20 цього Договору визначено, якщо відповідно до положень цього Договору порушення справи належить до компетенції органів обох Договірних Сторін, а клопотання про порушення справи подано до органу однієї з них, то компетенція органу іншої Договірної Сторони виключається.

При цьому, відносини між Україною і Республікою Польща у спорах щодо розірвання шлюбу передбачені статтею 26 цього Договору, яка передбачає, що розірвання шлюбу проводиться згідно із законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи (пункт 1 статті 26 цього Договору). У справах про розірвання шлюбу, в випадку, передбаченому в пункті 1, компетентним є орган тієї договірної сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи (пункт 3 статті 26 цього Договору).

Згідно пункту 4 статті 26 цього Договору в справах про розірвання шлюбу, у випадку, передбаченому в пункті 2, компетентним є орган тієї Договірної Сторони, на території якої подружжя має місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, компетентними є органи обох Договірних Сторін.

Відтак, оскільки шлюб між сторонами у даній справі є «міжнародним/іноземним», отже спір щодо розірвання такого шлюбу є різновидом спору з «іноземним» елементом і регулюється насамперед міжнародним договором України.

Із огляду на приписи відповідного міжнародного договору (Договір про правову допомогу між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» від 24.05.1993 року) компетенція судів з вирішення справ про розірвання шлюбу в даному випадку є альтернативною, як це обумовлено статтею 26 цього Договору.

За змістом ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість розладу між ними та остаточний розпад сім`ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що непорозуміння між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.24, 55, 56, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.03.2020 року органом реєстрації актів цивільного стану м. Легниця (воєводство Нижньосілезьке, Республіка Польща) між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , позначення акту 0262011/00/АМ/2020/516956 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище « ОСОБА_5 », ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування судового збору 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн.20 коп.).

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя: О. В. Рунчева