г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3083/25
Номер провадження 2/213/1437/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 213/3083/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кривенко Ірина Михайлівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

17 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. посвідчено виконавчий напис за №2040 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 9 340,65 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису, 24 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. відкрито виконавче провадження №61364340. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства, оскільки він вчинений не на нотаріально посвідченому кредитному договорі та за відсутності доказів безспірності заборгованості, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача.

Процесуальні дії у справі.

23 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду.

26 травня 2025 року з метою визначення підсудності суддя скористався даними Єдиного державного демографічного реєстру.

28 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.

17 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2040 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором 362782-А укладеним 07 вересня 2018 року ним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінфорс».

Як зазначено у виконавчому напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 27 грудня 2018 року по 31 січня 2020 року.

Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 9 340,65 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 500,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1 735,65 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями 3 105,00 грн.

24 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. відкрито виконавче провадження №61364340 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 934,07 грн. та мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 200,00 грн. Також накладено арешт на грошові кошти та майно боржника.

В рамках відкритого виконавчого провадження №61364340, приватним виконавцем 20 березня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Суду не надано доказів відступлення права вимоги АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором, укладеним з позивачем до ТзОВ «Вердикт Капітал».

Докази, які були підставою вчинення виконавчого напису, відсутні.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Висновок суду.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

З матеріалів справи не видно, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Також не надано доказів надання стягувачем приватному нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, який міг бути підставою для вчинення виконавчого напису у встановленому законом порядку.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи отримував позивач взагалі кредитні кошти, чи існує на момент звернення заборгованість, чи отримав стягувач право вимоги за укладеним позивачем кредитним договором, чи є безспірною заборгованість перед стягувачем, не з`ясовано отримання боржником повідомлення про заміну кредитора та вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

При цьому, суду не надано доказів, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально. Отже, оскільки відповідач не надав суду копій документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не скористався правом на подання відзиву, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства.

Доказів на спростування зазначеного ані відповідачем, ані приватним нотаріусом - суду не було надано.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судового збору, суд виходить із того, що позивач при зверненні до суду в силу Закону "Про захист прав споживачів" був звільнений від сплати судового збору, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами.

Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 9 000,00 грн є обґрунтованою та співмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 137, 141, 142, 158 ч.7, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчиненний 17 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, який зареєстрований в реєстрі за №2040 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 9 340,65 грн. за кредитним договором 362782-А укладеним 07 вересня 2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - адвокат Кривенко Ірина Михайлівна, адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, буд.1, оф.318.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», адреса: м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/3, корпус 2, офіс 9, .

Третя особи Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, адреса: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4А, офіс 71А.

Повне судове рішення складено 24 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Попов