Справа №504/668/24
Провадження №2/504/849/25
Доброславський районний суд Одеської області
01.08.2025с-ще Доброслав
Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенко В.К.,
секретаря- Ориник М.В.,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - НЕК «Укренерго», Позивач) є балансоутримувачем та здійснює експлуатацію існуючої повітряної лінії електропередачи ПЛ 330 кВ Аджалик Трихати.
Реконструкція ділянки опор №82-№92 (винос траси ПЛ 330 кВ Аджалик Трихати за межі с. Калинівка) передбачає демонтування вказаних опор.
Технологія робіт щодо реконструкції лінії електропередачі передбачає, що для демонтажу проводів між двома опорами, їх потрібно розкріпити, покласти на землю та поступово згортати.
Отже, неможливо розкласти між двома опорами проводи так, щоб оминути земельну ділянку ОСОБА_1 , оскільки ширина смуги вздовж осі траси, яка необхідна для проведення будівельно-монтажних робіт і експлуатації (визначена згідно з ДБН В.2.5- 16-99» Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», що затверджені Наказом Держбуду України від 27.07.1999 року № 179), для одноланцюгової повітряної лінії складає 14 м і перетинається з межами земельної ділянки ОСОБА_1 .
Таким чином, іншим чином, ніж як встановлення сервітуту земельної ділянки відповідача, виконати певні роботи є неможливим.
Для вирішення питання укладення договорів про встановлення земельних сервітутів в позасудовому порядку НЕК Укренерго звертався з письмовою пропозицією до власниці земельної ділянки про укладання договору про встановлення строкового земельного сервітуту, але поштове відправлення було повернуто без вручення адресатові.
Також, позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір сервітуту через оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» (№237 від 25.11.2023 р.).
Разом з тим, станом на дату звернення з цим позовом до суду, відповіді від Відповідача не надходило.
Відсутність згоди Відповідача на встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельних ділянок для виконання будівельних робіт з демонтування лінії електропередачі ПЛ 330 кВ Аджалик Трихати.
НЕК «Укренерго» не може задовольнити свої потреби в інший спосіб, ніж як встановлення строкового земельного сервітуту.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, будь-яких заяв та клопотань від відповідача в суд не надходило.
Рух справи в суді першої інстанції:
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від "19" лютого 2024 р. було відкрито провадження у справі за зазначеною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання Позивач та/або його представник не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, де він також зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу у відсутності позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи з його відсутності.
У судове засідання Відповідач та/або його представник не з`явилася, поштові конверти, повернулися на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Представник третьої особи - Приватного підприємства «Гео-прайм» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням
Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи,поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши матеріали справи, уважно вивчивши доводи позову, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі НЕК Укренерго, Позивач) входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2020 р. № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави».
Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
Реконструкція ділянки опор №81-№92 (винос траси ПЛ 330 кВ Аджалик Трихати за межі с.Калинівка) передбачає демонтування вказаних опор.
Іншим чином, ніж як встановлення сервітуту земельної ділянки відповідача, виконати певні роботи є неможливим.
Технологія робіт щодо реконструкції лінії електропередачі передбачає, що для демонтажу проводів між двома опорами, їх потрібно розкріпити, покласти на землю та поступово згортати.
Отже, неможливо розкласти між двома опорами проводи так, щоб оминути земельну ділянку ОСОБА_1 , оскільки ширина смуги вздовж осі траси, яка необхідна для проведення будівельно-монтажних робіт і експлуатації (визначена згідно з ДБН В.2.5- 16-99» Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», що затверджені Наказом Держбуду України від 27.07.1999 року № 179), для одноланцюгової повітряної лінії складає 14 м і перетинається з межами земельної ділянки ОСОБА_1 .
З метою забезпечення дотримання прав землевласника, НЕК Укренерго за власний рахунок забезпечило розробку відповідної землевпорядної документації та підготовлено проект відповідного договору про встановлення земельного сервітуту.
Для вирішення питання укладення договорів про встановлення земельних сервітутів в позасудовому порядку НЕК Укренерго звертався з письмовою пропозицією до власниці земельної ділянки про укладання договору про встановлення строкового земельного сервітуту, але поштове відправлення було повернуто без вручення адресатові.
Також, позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір сервітуту через оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» (№237 від 25.11.2023 р.).
Разом з тим, станом на дату звернення з цим позовом до суду, відповіді від Відповідача не надходило.
Відсутність згоди Відповідача на встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельних ділянок для виконання будівельних робіт з демонтування лінії електропередачі ПЛ 330 кВ Аджалик Трихати.
НЕК «Укренерго» не може задовольнити свої потреби в інший спосіб, ніж як встановлення строкового земельного сервітуту.
Вказаний спір виник у сфері земельних відносин, і ці правовідносини регулюються нормами цивільного, земельного законодавства, та законодавства щодо енергетики.
Так, відповідно до частини 1 статті 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно зі статтею 98 ЗК право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
За правилами статті 403 ЦК сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом, рішення суду.
Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту -статті 404 ЦК України.
Особливості встановлення земельних сервітутів для розміщення об`єктів енергетики та передачі електроенергії передбачені Законом «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» від 09 липня 2010 року № 2480-VI(далі Закон).
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки або за рішенням суду для розміщення об`єктів, зазначених у частинах 2,4 цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.
Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися, зокрема, для будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; а також проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури(частини 2-4 статті 16 Закону).
Земельні сервітути щодо права будівництва, розміщення та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками чи користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України.
Земельні сервітути на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у власність чи користування, встановлюються за договором з органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України, та експлуатуючим підприємством або за рішенням суду (частини 5,6 статті 16 Закону).
У разі недосягнення згоди щодо встановлення земельного сервітуту земельна ділянка може бути відчужена в порядку, встановленому Законом "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"
У разі якщо встановлення земельного сервітуту призводить до неможливості використання земельної ділянки (її частини), власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати вилучення (викупу) земельної ділянки (її частини) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а орендар такої ділянки має право вимагати розірвання договору оренди земельної ділянки.(частина 9,12 статті 16 Закону).
Отже, зазначена норма передбачає підстави виникнення земельних сервітутів (в т.ч. договір та рішення суду) для розміщення та обслуговування об`єктів енергетики; види сервітутів (постійний, строковий); його зміст, який має відповідати Типовій формі договору про встановлення земельного сервітуту; наслідки недосягнення згоди та неможливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Проте її правила не містять перешкод для встановлення сервітуту на підставі судового рішення на землях, що перебувають у приватній власності. Правила частини 5, 6, 9 та 12 статті 16 Закону регламентують лише окремі умови встановлення сервітуту і не містять виключного переліку умов, за яких сервітут встановлюється судом.
Виконати будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказані ділянки повітряних ліній електропередачи без використання частини земельної ділянки, що належить відповідачу неможливо.
Відповідно до статті 100 ЗК сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Так, види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позивач довів підстави позову про встановлення строкового земельного сервітуту відповідно до вимог статті 100 ЗК України та статті 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» та з огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Предмет сервітуту
1.1. Власник надає Сервітуарію право обмеженого безоплатного користування земельною ділянкою (її частиною), зазначеною у пункті 1.3, без зміни її цільового призначення.
1.2. Сервітут встановлюється з метою забезпечення робіт з реконструкції ділянки опор №82-№92 ПЛ 330 кВ Аджалик Трихати (винос траси ПЛ 330 за межі с. Калинівка).
1.3. Відомості про об`єкт права земельного сервітуту:
місце розташування АДРЕСА_1 ;
форма власності приватна власність;
загальна площа земельної ділянки 0,1200 га;
загальна площа земельної ділянки (її частини), на яку встановлюється земельний сервітут, складає 0,0232 га;
цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);
право на земельну ділянку підтверджується: інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
Графічне зображення земельної ділянки (її частини), право користування якою надається на умовах сервітуту, вказано у складеному інженером-землевпорядником Плані земельної ділянки.
2. Умови встановлення та дія земельного сервітуту
2.1. Право земельного сервітуту, полягає у наданні Власником Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям наступних прав стосовно земельної ділянки (її частини) на яку встановлений сервітут:
- перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку (її частину), зазначену в п. 1.3.
2.2. Земельний сервітут є неподільним та зберігає чинність у разі переходу права на земельну ділянку Власника, щодо якої встановлений даний земельний сервітут, до іншої особи.
2.3. Сервітуарій відшкодовує збитки, які фактично заподіяні внаслідок дій пов`язаних з користуванням земельною ділянкою (її частиною), яка зазначена в п. 1.3, на праві сервітуту відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок).
3. Строк дії та умови припинення дії земельного сервітуту
Земельний сервітут є строковим безоплатним. Земельний сервітут встановлюється строком до 31.12.2030 р.
Право земельного сервітуту набуває чинності з моменту його державної реєстрації в порядку встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно і діє протягом періоду дії земельного сервітуту.
3.3.Дія встановленого земельного сервітуту може бути припинена за згодою Сторін або в інших випадках, передбачених законодавством України.
4. Права та обов`язки Сторін
Дія земельного сервітуту поширюється виключно на земельну ділянку ( її частину) визначену п. 1.3. Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, забороняється користування землеволодіннями Власника, на які не встановлений сервітут.
Сервітуарій зобов`язаний:
використовувати право земельного сервітуту в спосіб і в порядку передбаченому рішенням суду;
не передавати будь-яким способом право земельного сервітуту іншим фізичним і юридичним особам;
згідно Порядку відшкодувати Власнику/Орендарю понесені збитки;
користуватись земельним сервітутом способами, найменш обтяжливими для Власника;
при користуванні земельним сервітутом дотримуватись вимог протипожежної, екологічної санітарно-епідеміологічної безпеки, охорони земель, охорони праці тощо;
у день припинення дії сервітуту припинити користування ним;
письмово повідомляти Власника про проведення робіт з розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єкту передачі електричної енергії не пізніше ніж за десять днів до початку таких робіт.
4.3.Сервітуарій має право:
4.3.1. користуватись земельним сервітутом на умовах, визначених рішенням суду;
4.3.2. вимагати від Власника користуватись земельною ділянкою (її частинами) з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до вимог Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів", Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.97 N 209, інших нормативних та законодавчих актів України;
4.3.3. відповідно до вимог нормативних та законодавчих актів України здійснювати заходи, спрямовані на захист об`єкту передачі електричної енергії;
4.3.4. не відшкодовувати збитки, завдані Власнику внаслідок недотримання ним обмежень щодо використання земельної ділянки (її частин), встановлених згідно з законодавством України;
4.3.5. у випадках настання аварій або загрози їх виникнення (аварійної ситуації) для негайної їх локалізації, ліквідації можливих наслідків або відвернення їх загрози без погодження з Власником земельної ділянки Сервітуарій вправі:
-безперешкодного проїзду до місця аварії (аварійної ситуації) та виконання ремонтних і аварійно-відновлювальних робіт;
-здійснювати рубку та обрізування гілок дерев у межах охоронної зони повітряної лінії електропередачі, без наступного відшкодування вартості цих дерев і насаджень.
4.4.Власник зобов`язаний:
4.4.1. не перешкоджати використанню Сервітуарієм та/або залученими до виконання робіт підрядними організаціями земельної ділянки в межах встановленого земельного сервітуту;
4.4.2. попередити Сервітуарія про особливі властивості та недоліки земельної ділянки (її частини), які в процесі їх використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану об`єкту передачі електричної енергії.
4.5.Власник/Орендар має право:
4.5.1. вимагати від Сервітуарія належного виконання своїх обов`язків за рішенням суду;
4.5.2. володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою (належить Власнику), не порушуючи при цьому прав Сервітуарія, у тому числі не перешкоджаючи останньому або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, розміщувати, будувати, експлуатувати та обслуговувати об`єкт передачі електричної енергії, проводити аварійно-відновлювальні роботи, планові роботи з реконструкції, ремонту та технічного обслуговування зазначених об`єктів;
4.5.3. здійснювати контроль та вимагати від Сервітуарія дотримання вимог земельного, цивільного і іншого законодавства України;
4.5.4. на відшкодування Сервітуарієм фактично нанесених збитків, відповідно до умов сервітуту.
4.6. Сторони зобов`язані дотримуватись правил добросусідства.
5.Зміна умов сервітуту і припинення його дії
5.1. Зміна умов сервітуту здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов сервітуту спір вирішується у судовому порядку.
5.2. Дія сервітуту припиняється у разі:
5.2.1. закінчення терміну дії земельного сервітуту;
5.2.2. придбання Сервітуарієм земельної ділянки у власність;
5.2.3. викупу земельної ділянки / частини земельної ділянки, на яку встановлений сервітут для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
5.2.4. ліквідації юридичної особи Сервітуарія.
Право земельного сервітуту припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
5.3. Дія сервітуту припиняється за:
5.3.1. взаємною згодою сторін;
5.3.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених рішенням суду, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки (її частин), яке істотно перешкоджає її використанню, з інших підстав, визначених законом.
5.4. Перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Сервітуарія не є підставою для зміни умов сервітуту.
6. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов сервітуту.
6.1. За невиконання або неналежне виконання умов сервітуту сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.
6.2. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
7. Прикінцеві положення
7.1. Якщо протягом дії права земельного сервітуту Сторони змінять свою назву, місцезнаходження, реквізити або будуть реорганізовані, а також при переході права до іншої особи, вони повинні негайно повідомити про це другу Сторону.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В. К. Барвенко