Справа № 539/2666/25
Провадження № 2/548/651/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання- Безносик Д.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорола в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінпром Маркет", представник позивача Ткаченко Юлія Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Представник позивача 02.06.2025 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики та клопотанням про витребування доказів.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю ''1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75841214 в електронній формі шляхом накладення електронного підпису з одноразовим електронним ідентифікатором. За умовами цього договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6500,00 грн. Строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка фіксована). У свою чергу відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання.

19.11.2021 згідно з умовами договору факторингу № 1911 ТОВ ''1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило право вимоги за договором позики № 75841214 від 30.06.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", яке набуло право вимоги до відповідача.

03.04.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ ''Фінпром маркет" укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75841214 від 30.06.2021.

Відповідно до реєстру заборгованості від 03.04.2023 до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ ''Фінпром маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22022,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15522,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Вказану заборгованість просить стягнути в примусовому порядку, оскільки станом на день пред`явлення цього позову до суду відповідачем не виконано повністю взятих на себе зобов`язань згідно з договором позики № 75841214 від 30.06.2021.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Мирошникової О.Ш. від 03.06.2025 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що віднесено до територіальної юрисдикції цього суду.

Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 23.06.2025 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П.

Ухвалою судді Старокожка В.П. від 23.06.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У строк, встановлений судом, відзив на позов від відповідача не надходив.

Клопотання про витребування доказів від АТ КБ "Приватбанк", додане до матеріалів позовної заяви позивачем, з метою оперативності розгляду справи, судом не вирішувалося, оскільки відповідачем не надано заперечень щодо факту отримання коштів за договором позики у вказані строк та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, слід вважати відповідача ОСОБА_1 належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата (копія ухвали про відкриття провадження), надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю ''1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75841214 /а.с. 10 зворот - 11/ в електронній формі шляхом накладення електронного підпису з одноразовим електронним ідентифікатором. Сума позики - 6500,00 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка фіксована), знижена процентна ставка - 0,80% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності), процентна ставка за понадстрокове користування позикою складає 2,70% (не застосовується у період дії карантину). Загальна вартість позики - 8052,20 грн.

Відповідно до Додатку № 1 до договору позики № 75841214 від 30.06.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), тіло позики в сумі 6500,00 грн та відсотки за користування ним 1552,00 грн, а всього 8052,20 грн, позичальник мав повернути позикодавцю не пізніше 30.07.2021, зазначене вказано у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит /а.с. 11/.

Відповідно до копії платіжної інструкції від 30.06.2021 /а.с. 24 зворот/ та довідки ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 22.04.2025 /а.с. 24/, цього дня було зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 6500,00 грн відповідно до умов договору, укладеного між ТОВ "ФК "Фінекспер" та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" № 23-01-18/5 від 23.01.2018. Факт отримання цих коштів не заперечений відповідачем.

Ідентифікація клієнта ОСОБА_1 відбулася за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 23), яким останній здійснював підписання договору позики та додатку до нього.

19.11.2021 згідно з умовами договору факторингу № 1911, ТОВ ''1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило право вимоги за договором позики № 75841214 від 30.06.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", яке набуло право вимоги до відповідача /а.с. 25 зворот - 29 зворот/. Відповідно до копії реєстру прав вимоги № 3 від 19.11.2021 до цього договору /а.с. 33 зворот - 34 зворот/ заборгованість ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу становить 22022,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15522,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

03.04.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ ''Фінпром маркет" укладено договір факторингу № 030423-ФК /а.с. 36-40/, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75841214 від 30.06.2021. Відповідно до копії реєстру заборгованості від 03.04.2023 до цього договору /а.с. 44 зворот - 46 зворот/ заборгованість ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу залишилася незмінною та становить 22022,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15522,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно із розрахунком суми заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 75841214 від 30.06.2021 за період з 30.06.2021 по 28.05.2025, складеного та підписаного представником позивача, вбачається, що відсотки за користування позиковими коштами нараховувалися позичальнику у період з 30.06.2021 по 28.10.2021 включно за ставкою 1,99 % в день. У подальшому нарахування відсотків не здійснювалося. Заборгованість за тілом позики становить 6500,00 грн, 15522,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до цього розрахунку ОСОБА_1 оплати по договору позики не здійснювалися.

Позивач прохає стягнути із відповідача вищевказану заборгованість у загальному розмірі 22022,00 грн.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач отримав право вимоги до відповідача за договором позики № 75841214 від 30.06.2021, кошти за цим договором - 6500,00 відповідачем були отримані і на час звернення позивача до суду ні позивачу, ні первісному позикодавцю не повернуті.

Як встановлено судом, за умовами вказаного договору відповідач 30.06.2021 отримав 6500,00 грн коштів на умовах повернення позики в кінці строку, строк дії договору 30 днів, тобто до 30.07.2021.

Згідно з п.1 Договору, позикодавець зобовязується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики.

За користування позикою нарахування процентів за користування нею здійснюється за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості за базовою фіксованою процентною ставкою 1,99 % за кожний день користування ним або за зниженою процентною ставкою 0,49 % в день, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності. Орієнтовна загальна вартість позики, вказана у договорі позики (виходячи із застосування процентної ставки 0,80 %) становить 8052,20 грн, орієнтовна річна процентна ставка - 1253,68%.

Вказаний договір підписаний сторонами у електронній формі за допомогою електронних підписів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Отже, первісний позикодавець ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відповідно до статті 1048 ЦК України мав право нараховувати відсотки за користування позикою виключно у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави для їх нараховування. Про застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем уцих правовідносинах не було заявлено.

Як встановлено судом, між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем 30.06.2021 укладено договір позики № 75841214, згідно з яким розмір позики становить 6500,00 грн.

Також, згідно з п. 2.2 зазначеного Договору, строк кредиту становить 30 днів, тобто до 30.07.2021. Відповідно до п. 2.3 процентна ставка (базова) фіксована становить 1,99 % в день. Пунктом 4 Договору передбачено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.

Ураховуючи вищенаведене, суд, здійснивши власні розрахунки, доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню 6500,00 грн суми позики, які відповідачем позивачу не повернуті, та 1552,20 грн відсотків за користування нею, які розраховані так: 6500,00 * 1,99 % * 30.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, договір позики від 30.06.2021 укладений між відповідачем та первісним позикодавцем у електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України ''Про електронну комерцію'', а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України ''Про захист прав споживачів'' та не заперечується сторонами.

Так, з матеріалів справи також вбачається, що цей договір містить електронний підпис відповідача із одноразовим ідентифікатором, який було надано йому для підписання договору.

У вищевказаному договорі наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, періодичність внесків, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту. Правила надання грошових коштів у позику є невід`ємною частиною цього договору, посилання на них та на ознайомлення із ними позичальника міститься у тексті договору, а отже презюмується, що позичальник, підписуючи договір позики, погодився із ними та вивчив їх. Крім того, процентні ставки за цим договором позики, що підлягають застосуванню, прописані безпосередньо у його тексті.

Умови Договору позики є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 статті 11 Закону України ''Про електронну комерцію''.

Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, ОСОБА_1 суду не надано.

Відтак, суд доходить висновку про те, що договір позики від 30.06.2021 є укладеним та позичальник ознайомлений з його умовами.

Суд, дослідивши письмові докази, надані до матеріалів справи, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, дійшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 75841214 від 30.06.2021, яка становить 8052,20 грн та складається із: 6500,00 грн - заборгованості за тілом позики та 1552,20 грн - заборгованості за відстоками за період строку дії договору. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

По справі позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.05.2025 /а.с. 1/.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 36.56% сплаченого позивачем судового збору, тобто 885,63 грн.

Крім того, у позовній заяві представник позивача прохає про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн з відповідача.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвоката Ткаченко Ю.О. згідно з: договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладеним між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ "Фінпром Маркет", актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 0.11.2024), витягом з акту № 2-П від 01.11.2024 приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжною інструкцією на підтвердження оплати наданої правничої допомоги № 579930930.1 від 18 грудня 2024 року, ордеру серії АХ № 1149961 від 01.11.2024. Вартість наданих послуг становить 3500 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвоката, вартість якої складає 3500,00 грн. Ці витрати, на думку суду, є обгрунтованими, доведеними та такими, що відповідають обсягу послуг, наданих адвокатом у цій справі. Клопотання про їх зменшення від відповідача не надходило.

Ураховуючи, що позов задоволено частково, ці витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача у розмірі 36,56 % сплаченої їх вартості, тобто 1279,60 грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 526, 611, 615, 1046, 1049 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 83, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінпром Маркет", представник позивача Ткаченко Юлія Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінпром Маркет" заборгованість за договором позики № 75841214 від 30.06.2021, яка становить 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн 20 коп та складається із: 6500,00 грн - заборгованості за тілом позики та 1552,20 грн заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінпром Маркет" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) грн 63 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1279 (одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204; .

Представник позивача: Ткаченко Юлія Олегівна, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 від 03.04.2018.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий