Провадження №2/359/2284/2025
Справа №359/3906/22
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Егерзунд Сіфуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

Представник позивачів ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою, якою просила закрити провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на посаді в ТОВ «Егерзунд-Сіфуд», зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. Крім цього, представник позивача ОСОБА_4 просила залучити до участі в справі ОСОБА_5 як правонаступника ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_6 надав до суду письмові заперечення проти залучення до участі в справі правонаступника ОСОБА_1 . Вказані заперечення представник відповідача обґрунтував тим, що ОСОБА_1 помер до ухвалення рішення у даній справі, тому він вважається таким, що не набув право на виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З цих підстав вказав на те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

Встановлено, що в червні 2022 року ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, яким, зокрема ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Егерзунд Сіфуд» №105-к від 25 березня 2022 року в частині його звільнення; поновити його на посаді водія автотранспортних засобів служби доставки ТОВ «Егерзунд Сіфуд» з 28 березня 2022 року, а також стягнути з ТОВ «Егерзунд Сіфуд» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 березня 2022 року по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 05 липня 2024 року Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (т.2 а.с.209).

Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (т.3 а.с.85) приватним нотаріусом КМНО Рогач В.В. заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_1 є його батько ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на ім`я ОСОБА_1 (т.3 а.с.87) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 лютого 2025 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Рогач В.В. (т.3 а.с.86).

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.ст.1218,1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Згідно зі ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 05 квітня 2021 року у справі №200/21020/15-ц (провадження №61-9921св19) у позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

За змістом правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №223/793/17-ц (провадження №61-44709св18) до складу спадкового майна входить лише призначена судом до виплати спадкодавцю сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак право на його призначення та виплату згідно зі ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

Згідно з п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Встановлено, що спірні правовідносини, які виникли з приводу визнання незаконним та скасування наказу ТОВ «Егерзунд Сіфуд» №105-к від 25 березня 2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 , а також поновлення його на посаді водія автотранспортних засобів служби доставки ТОВ «Егерзунд Сіфуд», не допускають правонаступництва.

Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що судом не ухвалено судове рішення за наслідком розгляду позовних вимог, пред`явлених ОСОБА_1 до ТОВ «Егерзунд Сіфуд», про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У зв`язку з цим, середній заробіток за час вимушеного прогулу, на яку претендував ОСОБА_1 , не є сумою, належною йому до виплати, у розумінні ст.1227 ЦК України.

Зважаючи на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Егерзунд Сіфуд» існував спір про право ОСОБА_1 на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 помер до ухвалення рішення у даній цивільній справі та не набув право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З цих міркувань, вказана сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу не входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 .

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що провадження в цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Егерзунд Сіфуд» провизнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, а також про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, належить закрити на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. Тому у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про залучення до участі в розгляді цивільної справи правонаступника ОСОБА_1 ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.1218, ст.1219, ст.1227 ЦК України, ч.1 ст.55, п.7 ч.1 ст.255, ст.260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Егерзунд Сіфуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з його смертю та відсутністю підстав для правонаступництва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 21 липня 2025 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський