Справа № 136/697/25
провадження № 2/136/236/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 26.04.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір оренди обладнання № ОО 26-04-2024-01, відповідно до якого орендодавець зобов`язався надати орендареві в строкове платне використання майно (об`єкт оренди), що належить позивачу на праві власності або його майнового права на певний строк, а орендар зобов`язувався використовувати майно за призначенням та сплачувати орендну плату.

Орендодавець свої зобов`язання виконав належним чином, передавши обладнання вартість якого складає 5 880,00 грн., відповідачеві в оренду, утім остання в порушення взятих на себе зобов`язань орендну плату не вносила, на контакти із позивачем не йде, майно не повертає, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом, в якому він просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором оренди обладнання № ОО 26-04-2024-01 у сумі 16 880,00 грн., що складається із заборгованості з: орендної плати 5 500,00 грн., неустойки 5 500,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренди 5 880,00 грн., а також вирішити питання судових витрат.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подала.

В силу ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 16.04.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що 26.04.2024 між ФОП ОСОБА_1 як орендодавцем, та ОСОБА_2 як орендарем, було укладено Договір оренди обладнання № ОО 26-04-2024-01 (а.с.5-6).

Відповідно до п. 1.1 Договору сторони узгодили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне використання майно (об`єкт оренди), що належить позивачу на праві власності або його майнового права згідно акта приймання передачі (додаток № 1).

Згідно п.1.1.1. Договору, вартість об`єкта оренди визначається в Акті приймання передачі обладнання.

Відповідно до п.3.1. строк договору сторони узгодили у дванадцять місяців з моменту підписання договору.

Згідно з п. 4.1 Договору, орендна плата складає 500,00 грн. на кожен місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 26 числа кожного місяця.

У п. 5.1 Договору зазначено, що об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятий відповідачем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання.

У Розділі 6 Договору сторони узгодили їх права та обов`язки, відповідно до яких орендар зобов`язався використовувати майно за цільовим призначенням зазначеним у п.2 Договору.

Згідно п.2 Договору, об`єкт оренди передається в оренду для захисту транспортного засобу від можливих протиправних дій третіх осіб та задля надання можливості контролю виконання умов договору застави транспортного засобу.

У п.8.3. Договору зазначено, що якщо орендар не виконує обов`язки щодо повернення речі, орендодавець має право вимагати від орендаря сплату неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Вказаний договір підписано його сторонами.

Згідно з Актом прийому - передачі обладнання від 26.04.2024 (а.с.7) орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди В1520L_SE Trek - 66780, загальна вартість переданого в оренду обладнання складає 5 880,00 грн.

13.03.2025 позивач надіслав відповідачу досудову вимогу про сплату заборгованості з оренди за Договором № ОО 26-04-2024-01, що станом на 26.03.2025 складає в сумі 5500, 00 грн. та заборгованість за послуги з вилучення обладнання в сумі 1650,00 грн, повернення об`єкта оренди або вартості предмета, яка залишено відповідачем без належного реагування.

Згідно з розрахунком заборгованості наданого позивачем на підтвердження позовних вимог за період з 26.04.2024 по 27.03.2025 боржник лише один раз сплатила 500 грн. за оренду, тому заборгованість з орендної плати складає 16 880,00 грн., з яких: 5 880,00 грн. - вартість об`єкта оренди; неустойка за 11 місяці * 500 грн. = 5 500,00 грн. та заборгованість з орендної плати 5500,00 грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язк. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст..509 ч.1, 2 ЦК України).

Статтею 526 ЦПК України визначено, що зобов`язання виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст..629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У відповідності до ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦПК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ст..785. ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Неустойка за частиною другою статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Відповідачем не надано будь-яких доказів у розумінні положень цивільного процесуального законодавства на спростування обставин, викладених у позові.

З огляду на викладене, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 26.04.2024, а відтак наявність порушених прав позивача щодо несплати орендної плати в порядку та розмірі визначеному договором від 26.04.2024, неповернення відповідачем майна переданого йому в оренду після закінчення строку дії договору, а відтак наявність правових підстав для стягнення неустойки.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 211,20 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 141, 247, 258, 259, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди обладнання № ОО 26-04-2024-01 у сумі 16 880 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп., що складається з заборгованості з орендної плати 5 500,00 грн., неустойки 5 500,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренд 5 880,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники цивільного процесу:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН