Провадження № 2-з/344/8/25
У Х В А Л А

30 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.

секретаря Мрічко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про витребування доказів до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із заявою про витребування доказів до пред`явлення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 (Позичальник) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 20.11.2018. Також Позичальник підписав Паспорт споживчого кредиту від 20.11.2018.

31.10.2024 Позичальник помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. На момент смерті Позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 37730,.00 грн.

02.01.2025 Банк звернувся з претензією кредитора до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, яка у листі від 14.01.2025 повідомила Банк, що спадкова справа після смерті Позичальника була заведена у приватного нотаріуса Глущенко Інни Володимирівни.

06.02.2025 Банк звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Глущенко Інни Володимирівни, яка у листі від 18.02.2025 відмовила Банку у наданні інформації про спадкоємців Позичальника у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Зобов`язання Позичальника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язане з його собою, таке зобов`язання може бути виконано іншою особою - спадкоємцем. Відтак, зобов`язання Позичальника за кредитним договором входить до складу спадщини.

Заявник вказує, що без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого позичальника Банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається.

У судове засідання представник заявника не прибув. У заяві просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 118 ЦПК України, неявка заявника у судове засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Зважаючи, що заявник в судове засідання не з`явився, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявою про забезпечення доказів та доданими до неї документами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 3 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з цим, згідно зістаттею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду упостанові 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19.

Зі змісту заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що заявник просить до подачі позову забезпечити докази шляхом витребування доказів, зокрема, матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інформації про склад сім`ї ОСОБА_1 на день його смерті.

Необхідність забезпечення доказів до подачі позову у такий спосіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовує тим, що без інформації про спадкоємців заявник позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, оскільки ОСОБА_1 на момент смерті мав невиконанні кредитні зобов`язання перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вище викладене, враховуючи мету заяви - необхідність встановити коло спадкоємців ОСОБА_1 для подальшого звернення до суду із вимогами про стягнення кредитної заборгованості), оцінюючи у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані докази, суд вважає, що заявник не довів наявність достатніх підстав вважати, що з часом докази, про витребування яких воно просить: спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_1 та інформація про склад сім`ї останнього на день його смерті, можуть бути безповоротно втрачені або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

При цьому, посилання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на те, що метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджено відповідними доказами, на увагу не заслуговують, оскільки у даному випадку заява про забезпечення доказів подана в порядку статей 116-117 ЦПК України.

Більш того, слід розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-118 ЦПК України) та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Враховуючи, що заявником не доведено, що докази, про витребування яких він просить можуть бути втрачені або їх збирання та подання стане згодом неможливим чи утрудненим, тому підстави для задоволення заяви про витребування доказів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116-119 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про витребування доказів до пред`явлення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Т.М. Антоняк