ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

17 липня 2025 року м. Херсон

справа №766/19915/24

провадження № 22-ц/819/464/25

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Зуб І.Ю.,

встановив:

В листопада 2024 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 12 грудня 2005року між сторонами укладений кредитний договір №147-26, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 8000,00 доларів США строком до 12 грудня 2026року, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно здійснювати повернення кредиту в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору та сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

З 11 березня 2022року відповідач належним чином не виконує зобов`язання за договором, в наслідок чого станом на 14 листопада 2024року утворилася заборгованість в загальному розмірі 2482,15 доларів США, з яких: 1840,47 доларів США- заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 1047,72 доларів США; 468,18 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 173,50 доларів США - проценти за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін з 01 квітня 2022 року по 31 жовтня 2024 року.

Під час розгляду справи позивач повідомив суд про отримання банком заяви ОСОБА_1 про тимчасове звільнення відповідача від сплати грошового зобов`язання за кредитним договором (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів), у тому числі нарахованого, але не сплаченого до дня отримання банком заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання згідно вимог пунктів 9, 11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», з приводу чого АТ «Укрсиббанк» подало заяву про зменшення заявленого до стягнення розміру заборгованості за кредитним договором та остаточно просило стягнути з відповідача борг в загальному розмірі 1 855,27 доларів США, з яких: 1840,47 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 1047,72 доларів США за період з 11 березня 2022року по 14 листопада 2024року; 14,80 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом та судові витрати.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2025 року позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 01 по 23 лютого 2022року в розмірі 14,80 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що 12 грудня 2005 року між сторонами був укладений кредитний договір строком до 12 грудня 2026року, за яким відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати повернення боргу та сплачувати проценти згідно погодженого сторонами графіку. Проте, з 2022року відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконує, з приводу чого утворилася заборгованість.

Разом із цим, ухвалюючи рішення, суд врахував положення пункту 11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та вважав, що поданий у справі позов є передчасним, оскільки відповідач згідно приписів зазначеного Закону, починаючи з 24 лютого 2022року має бути тимчасово звільнений від сплати заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2005року як особа, чиє майно, яким забезпечено виконання кредитних зобов`язань, було знищено або зазнало пошкоджень внаслідок збройної агресії рф проти України. Урахувавши наведене, суд дійшов висновку про стягнення лише заборгованості за процентами в сумі 14,80 доларів США, нарахованих за період з 01 по 23 лютого 2022року.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2025 року, АТ «Укрсиббанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило рішення суду частково скасувати та постановити у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог товариства в повному обсязі.

Скарга мотивована не наданням судом першої інстанції належної оцінки заяві відповідача про пошкодження або знищення нерухомого майна позичальника, яким забезпечено виконання кредитного зобов`язання; безпідставним ототожненням судом понять заборони на стягнення заборгованості із забороною кредитору проводити нарахування заборгованості; позов банку в частині можливості стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) є правомірним і ці вимоги мали бути задоволені із застереження про відстрочку реального виконання рішення суду або фіксацією суми заборгованості, яка має бути стягнута після закінчення введеного в країні воєнного стану.

Скаржник звернув увагу, що заява відповідача про призупинення сплати грошового зобов`язання (основної суми кредиту, процентів та інших платежів) подана після відкриття провадження у справі про стягнення заборгованості, що свідчить про зловживання ОСОБА_1 процесуальним правом з метою уникнення відповідальності за виконання кредитного договору, адже своєчасно відповідач не повідомив банк про наявність у нього підстав для призупинення виконання грошових зобов`язань та не підтвердив належними доказами наявність обставин, з якими закон пов`язує можливість такого призупинення. Незважаючи на це, банк провів перерахунок заборгованості, відмовившись від вимоги про стягнення заборгованості по процентах в розмірі 468,18 доларів США, нарахованих за період з 11 березня 2022 року по 31 жовтня 2024року.

Позиція інших учасників справи

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Розгляд справи апеляційним судом

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до положень частини першої статті 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обстави справи, встановлені судом

12 грудня 2005року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №147-26, за умовами якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 8000,00 доларів США строком до 12 грудня 2026року, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору) та сплачувати проценти в розмірі 12,5% річних за користування кредитними коштами (а.с.17-25).

Згідно довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 2482,15 доларів США, з яких 1840,47 доларів США- заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 1047,72 доларів США, обрахована за період з 11 березня 2022року по 14 листопада 2024року; 468,18 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 11 березня 2022року по 31 жовтня 2024року; 173,50 дол.США заборгованість по процентах за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін з 01 квітня 2022 року по 31 жовтня 2024 року (а.с.26-40).

24 грудня 2024року відповідач подав до АТ «Укрсиббанк» заяву про призупинення сплати грошового зобов`язання згідно Закону України «Про споживче кредитування», в якій повідомив кредитора про те, що належне йому нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором від 12 грудня 2005року, розташовано на території, на якій ведуться активні воєнні (бойові) дії. Документи, які підтверджують факт пошкодження майна внаслідок збройної агресії рф будуть надані відповідно до вимог закону протягом 90 днів з дня виключення територій, на якій знаходиться нерухоме майно, із переліку територій, на якій ведуться активні воєнні (бойові) дії (а.с.71).

У зв`язку із поданням відповідачем зазначеної заяви від 24 грудня 2024року, АТ «Укрсиббанк» змінив позовні вимоги, зменшивши розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитним договором з 2482,15 до 1855,27 доларів США, тобто без урахування заборгованості по процентах за користування кредитом, обрахованих після 24 лютого 2022року.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором заставним нерухомим майном житловим будинком АДРЕСА_1 , належним на праві власності ОСОБА_1 , однак ці обставини сторонами не заперечувалися в ході розгляду справи.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм права передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів після його припинення чи скасування позичальник (особа, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представник (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) має право звернутися до кредитодавця або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про призупинення сплати грошового зобов`язання (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів) (далі - заява про призупинення сплати грошового зобов`язання) за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим частиною другою статті 3 цього Закону, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно (квартира, інше житлове приміщення в будівлі, приватний житловий будинок, садовий або дачний будинок, об`єкт незавершеного житлового будівництва) (далі - договір про споживчий кредит), що відповідає хоча б одній із таких ознак:

1) нерухоме майно, станом на день подання заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, розташоване на тимчасово окупованій території, визначеній пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", або на територіях активних бойових дій, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

2) нерухоме майно пошкоджено внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Для цілей цього пункту під пошкодженим розуміється нерухоме майно, яке може бути відновлено виключно шляхом капітального ремонту чи реконструкції;

3) нерухоме майно знищено внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Для цілей цього пункту під знищеним розуміється нерухоме майно, відновлення якого шляхом поточного або капітального ремонту чи реконструкції є неможливим або економічно недоцільним.

Заява про призупинення сплати грошового зобов`язання підписується позичальником (його представником) власноручно або шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису та надається/надсилається кредитору в оригіналі, а документи, які відповідно до законодавства підтверджують факт пошкодження або знищення нерухомого майна внаслідок збройної агресії Російської Федерації, оформлені відповідно до законодавства (далі - підтвердні документи), надаються/надсилаються кредитору в оригіналі або в нотаріально посвідчених копіях.

Згідно пункту 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону, кредитор звільняє позичальника за договором про споживчий кредит, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно, що відповідає ознакам, визначеним підпунктом 1 пункту 8 цього розділу, від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів), у тому числі нарахованого, але не сплаченого до дня отримання кредитором заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, з робочого дня, наступного за днем отримання кредитором заяви, на строк до дев`яностого дня включно після дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні або до дня подання підтвердних документів.

Позичальник (його представник), зазначений у цьому пункті, зобов`язаний подати кредитору підтвердні документи протягом 90 днів з дати завершення бойових дій або тимчасової окупації території, на якій знаходиться нерухоме майно. Кредитору забороняється вимагати від позичальника подання будь-яких інших документів, крім підтвердних документів. Кредитор після отримання у визначений цим пунктом строк підтвердних документів звільняє позичальника від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів) на строк до дати відновлення сплати грошового зобов`язання, визначеної пунктом 11 цього розділу.

У разі неподання позичальником (його представником) у визначений цим пунктом строк підтвердних документів кредитор має право вимагати відновлення сплати грошового зобов`язання, яке було наявне станом на 24 лютого 2022 року, відповідно до умов договору про споживчий кредит.

За пунктом 10 позичальник (його представник) за договором про споживчий кредит, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно, розташоване на іншій території України, ніж зазначена у підпункті 1 пункту 8 цього розділу, подає підтвердні документи одночасно із заявою про призупинення сплати грошового зобов`язання. Кредитору забороняється вимагати від позичальника подання будь-яких інших документів, крім підтвердних документів.

Кредитор звільняє позичальника, зазначеного у цьому пункті, від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів), у тому числі нарахованого, але не сплаченого до дня отримання кредитором заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, з робочого дня, наступного за днем отримання кредитором заяви з підтвердними документами.

Пунктом 11 передбачено, що обов`язок сплати позичальником за договором про споживчий кредит, визначеним пунктом 8 цього розділу, грошового зобов`язання (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів), крім випадків, визначених абзацом третім пункту 9 та пунктом 12 цього розділу, поновлюється з дня отримання позичальником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від позичальника та належить до членів сім`ї позичальника, відповідно до законодавства компенсації від держави за пошкоджене або знищене внаслідок збройної агресії Російської Федерації нерухоме майно, що було предметом забезпечення за таким договором, або відновлення такого майна за рахунок держави, але не пізніше ніж через 180 днів після дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні (далі - дата відновлення сплати грошового зобов`язання).

Сума нарахованих, але не сплачених за договором про споживчий кредит процентів, комісій та інших платежів за період з 24 лютого 2022 року до дати відновлення сплати грошового зобов`язання не підлягає сплаті позичальником та відшкодовується кредитору відповідно до законодавства за рахунок держави-агресора.

Отже, наведені положення Закону регламентують підстави, умови, строки та порядок звільнення позичальників від обов`язку сплати грошового зобов`язання за кредитним договором за наявності визначених законом обставин, серед яких знаходження нерухомого майна, яким забезпечено виконання грошового зобов`язання на тимчасово окупованій території України або на територіях активних бойових дій, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; у разі пошкодження або знищення цього майна.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, Херсонська міська територіальна громада, на території якої розташований належний відповідачу житловий будинок АДРЕСА_1 , перебувала в тимчасовій окупації з 01 березня по 11 листопада 2022року. Після означеної дати Херсонська міська територіальна громада не включена до територій, де ведуться бойові дії, а тому звільнення відповідача від обов`язку сплати грошового зобов`язання за кредитним договором може мати місце лише протягом часу тимчасової окупації міста або у разі пошкодження/знищення нерухомого майна, яким забезпечено виконання грошового зобов`язання, внаслідок збройної військової агресії рф, що має бути підтверджено відповідними доказами, серед яких витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, акт про пошкодження/знищення майна, складений уповноваженим органом тощо.

Встановлені у справі обставини свідчать, що в порушення наведених положень Закону України «Про споживче кредитування», ОСОБА_1 своєчасно не повідомив кредитора про наявність обставин, з якими Закон пов`язує можливість звільнення боржника від сплати грошового зобов`язання за договором (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів) та на час розгляду справи не надав доказів на підтвердження пошкодження або знищення належного відповідачу нерухомого майна, а відтак висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка утворилася після 24 лютого 2022року слід визнати необґрунтованими.

Також встановлено, що в позасудовому порядку АТ «Укрсиббанк», зваживши на заяву відповідача від 24 грудня 2024року про призупинення сплати грошового зобов`язання, здійснило перерахунок заборгованості за кредитним договором та зменшило позовні вимоги на суму нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом в розмірі 468,18 доларів США обрахованих за період з 11 березня 2022року по 31 жовтня 2024року.

З огляду на викладене та ураховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та вимог апеляційної скарги (стаття 367 ЦПК України), колегія суддів дійшла висновку про скасування ухваленого у справі рішення від 02 квітня 2025року в частині відмови у задоволенні вимог АТ «Укрсиббанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №147-26 від 12 грудня 2005року в розмірі 1840,47 доларів США (заборгованість за кредитом), у тому числі простроченої заборгованості в розмірі 1047,72 долари США за період з 11 березня 2022року по 14 листопада 2024року, як такого що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняттям у справі нової постанови про задоволення цих вимог банку.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать, що згідно платіжних інструкцій від 14 листопада 2024року та 13 травня 2025року за подання позову та апеляційної скарги у справі АТ «Укрсибанк» сплачено судовий збір в розмірі 3028,00грн. та 3633,60грн., а всього 6661,60грн. Ураховуючи, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2025року з відповідача в порядку відшкодування судових витрат по справі на користь банку вже стягнуто 24,22грн., то на підставі частини першої статті 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 6637,38грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 1840,47 доларів США, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №147-26 від 12 грудня 2005року в розмірі 1840,47 доларів США та судові витрати в розмірі 6637,38грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч. 3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко