справа № 619/3364/25
провадження № 2/619/1500/25
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіКоваленко Н.В.
за участю секретаря судового засіданняНосачової І.В.

Справа № 619/3364/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Малоданилівська селищна рада Харківського району Харківської області;

відповідач: ОСОБА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 ;

розглянув у порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом.

Стислий виклад позиції сторін.

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому після уточнення просила визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/4 частину квартири, загальною площею 54,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що її матері, ОСОБА_4 , на праві приватної, спільної сумісної власності належить 1/4 частина квартири загальною площею 54,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 грудня 1996 року, записано у реєстр. книгу №4-141, а інші частини належать: в 1/4 їй ОСОБА_1 , та по 1/4 донькам позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 серпня 2024 року, актовий запис №24. Ще за життя, 03 грудня 1998 року мати ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, який зареєстровано в реєстрі за №110, згідно якого все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право заповіла дочці, а саме їй ОСОБА_1 . 02 серпня 2024 вона звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини за заповітом та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак згідно відповіді вих. № 438/01-16 від 02.08.2024 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Валерією Копил їй було відмовлено, оскільки спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути заведена на даний час, оскільки спадкоємиця за законом - ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини у встановлений строк згідно ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року не подала, померла - ОСОБА_4 , була зареєстрована у селі Томахівка, Вовчанський район, Харківська область, а спадкоємиця ОСОБА_1 , згідно паспорту серія НОМЕР_2 , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 22.10.1996, була зареєстрована з 28 листопада 1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відсутній факт прийняття спадщини, у зв`язку із чим рекомендовано звернутися до суду. Після смерті матері ОСОБА_4 , спадщину фактично прийняла ОСОБА_1 , так як на момент смерті проживала разом із нею, поховала та доглядала її, вела з нею спільне господарство. Крім того, мати ОСОБА_4 , залишила заповіт на неї.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

12 червня 2025 року позивачем подано до суду позовну заяву.

13 червня 2025 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву.

16 червня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 01.07.2025.

01 липня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 29.07.2025.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнала.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнала.

У судове засідання представник Малоданилівської селищної ради Джаббаров Т.О. не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача, при прийнятті рішення покладався на розсуд суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_4 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , Русько-Лозівської сільською радою Дергачівського району Харківської області 06.09.1986 зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , актовий запис № 37, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_10 .

З огляду на свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис №24 від 12 листопада 2001 року.

03 грудня 1998 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Блажко В.Д., зареєстрований в реєстрі за №110, згідно якого все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на, що вона по закону буде мати право заповіла дочці - ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтво про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного фонду птахорадгоспу «Харківський» 03 грудня 1996 року, яке записано в реєстрову книгу за № 4-141, квартира, що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Копил Валерії вих. № 438/01-16 від 02.08.2024 року, відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути заведена на даний час, оскільки спадкоємиця за законом - ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини у встановлений строк згідно ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року не подала, померла - ОСОБА_4 , була зареєстрована у селі Томахівка, Вовчанський район, Харківська область, а спадкоємиця ОСОБА_1 , згідно паспорту серія НОМЕР_2 , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 22.10.1996, була зареєстрована з 28 листопада 1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відсутній факт прийняття спадщини.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77863468 від 02.08.2024 вбачається, що за вказаними параметрами запиту ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

ОСОБА_13 подала до суду заяву про визнання позову.

ОСОБА_14 подала до суду заяву про визнання позову.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст.1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 є рідною матір`ю ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На час своєї смерті, ОСОБА_4 була зареєстрована у селі Томахівка, Вовчанський район, Харківська область.

В даному випадку спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Отже, до цих спірних правовідносин мають застосовуватися положення ЦК УРСР.

У відповідності до ст. ст. 524, 525 УСРС, які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дії, що свідчать про прийняття спадщини встановлено ст. 549ЦК УРСР. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З огляду на заповіт, складений 03 грудня 1998 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Блажко В.Д., зареєстрований в реєстрі за №110, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на, що вона по закону буде мати право заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 .

Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1 , оскільки прийняла спадщину після своєї матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно матеріалів справи, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 - не заводилась, що підтверджується листом приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Копил Валерії вих. № 438/01-16 від 02.08.2024 року та витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77863468 від 02.08.2024, з якого вбачається, що за вказаними параметрами запиту ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Копил Валерії вих. № 438/01-16 від 02.08.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути заведена на даний час, оскільки спадкоємиця за законом - ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини у встановлений строк згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року не подала, померла - ОСОБА_4 , була зареєстрована у селі Томахівка, Вовчанський район, Харківська область, а спадкоємиця ОСОБА_1 , згідно паспорту серія НОМЕР_2 , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 22.10.1996, була зареєстрована з 28 листопада 1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відсутній факт прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 , правомірно набуває право власності на вказану квартиру, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/4 частину квартири, загальною площею 54,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач: Малоданилівська селищна рада, місце знаходження: 62341, Харківська область, Харківський район, с-ще Мала Данилівка, вул.Ювілейна, 5, ідентифікаційний код 04398790.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2025 року.

Суддя Н. В. Коваленко