Справа № 202/4700/25
Провадження № 2/202/3212/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Недобитюк Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Завгородньої Ю.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - в залі суду,

представника відповідача: ОСОБА_2 - в залі суду,

за відсутності відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням уточнень до позовної заяви, просила стягувати аліменти від дня пред`явлення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 справу передано судді Недобитюк Н.В. для розгляду.

Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні 02.07.2025 позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 02.07.2025 заперечував щодо задоволення позовних вимог. Просив надати час для отримання правової допомоги та підготовки відзиву на позов. Відтак, була оголошена перерва до 23.07.2025.

У судовому засіданні 23.07.2025 інтереси відповідача представляв адвокат Дорошенко С.О. Відповідач у судовому засіданні особисто участі не брав.

Представник відповідача Дорошенко С.О. заперечував щодо задоволення позовних вимог, а також заявив клопотання: щодо залишення позовної заяви без руху; щодо надання відповідачу строку до 20.08.2025 для подання документів, які стосуються його перебування в зоні ведення бойових дій.

Також, через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Дорошенко С.О. просив: «відмовити в задоволенні позову в повному обсязі і зберегти спосіб стягнення та розмір аліментів, визначені в Рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/4520/16-ц від 08.08.2016».

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який у подальшому був розірваний.

За час перебування в шлюбі у позивача та від відвідача народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дітей записаний ОСОБА_3 . Копії свідоцтв про народження дітей наявні у матеріалах справи.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/4520/16-ц було стягнуто з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн 00 коп (одна тисяча гривень 00 копійок) на кожну дитину, а всього 2000 грн 00 коп (дві тисячі гривень 00 копійок), яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 15.07.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У зв`язку з зазначеним було відкрито виконавче провадження № 52136296, яке находиться на виконанні Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Позивач у судовому засіданні надала свідчення відповідно до яких відповідач не охоче сплачував аліменти, тому наразі утворилася заборгованість.

Норми права застосовані судом.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно приписів ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (ст. 183 СК України).

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо (ст. 185 СК України).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 430 ЦК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 19 ЦК України цивільне судочинство здійснюється у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене зокрема для розгляду малозначних справ. Для цілей ЦК України малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідач зобов`язаний подати суду докази разом з поданням відзиву (ст. 83 ЦК України). Відповідно до ст. 77 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень . Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи позов суд виходив з наступного.

Право дитини на належний рівень утримання в Україні гарантується Конституцією про права дитини та Сімейним кодексом України. Батьки зобов`язані забезпечити дитині умови для всебічного розвитку, включаючи достатнє харчування, житло, одяг та інші потреби. Обов`язок утримання дитини до її повноліття покладається на батьків, і він може бути реалізований як добровільно так і через рішення суду.

Стаття 27 Конвенції про права дитини, а також стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантують дітям право на гідний (належний) рівень життя, тобто достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Пряма відповідальність за створення належних для цього умов покладається на батьків у рівній мірі, оскільки, згідно норм сімейного законодавства, батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дітей.

Спільні діти позивача та відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживають з позивачем.

Батько ОСОБА_3 добровільно не бере участі в утриманні дітей. З цієї причини позивач у 2016 році зверталась до суду з позовом, за наслідками розгляду якого було стягнено з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн 00 коп на кожну дитину, тобто всього 2000 грн 00 коп (дві тисячі гривень 00 копійок) щомісячно. Однак, на теперішній час зазначена сума недостатня для забезпечення потреб дітей і є меншою мінімального гарантованного розміру аліментів.

Наразі відповідач отримує дохід у зв`язку з зарахуванням його до військової частини, як особи придатної до військової служби, отже, спроможний сплачувати аліменти.

Докази в обґрунтування підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей відповідач та його представник суду не надали.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Водночас розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вважаю за можливе звільнити відповідача, від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-183, 191, 192 СК України, ст. 3, 4, 10, 13, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/4520/16-ц від 08.08.2016.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Н. В. Недобитюк