23.07.2025 Справа № 756/9582/25
Унікальний 756/9582/25
Провадження 6/756/212/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Омельчук М.О.,

за участі представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_2 із заявою у якій просить видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі №2-814/2010 та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 16.08.2010 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-814/2010 частково задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 185 133,52 грн., моральної шкоди - 1000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 1000,00 грн., судовий збір 1708,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., а всього 188 962,02 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2010 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 185 133,52 грн. та загальної суми стягнення 188 962,02 грн., змінено. При цьому, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 184 407,16 грн., а всього 188 235,66 грн. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва залишено без змін.

Представник заявника зазначає, що 28.01.2011 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення Апеляційного суду м. Києва.

03.02.2011 року головний державний виконавець ДВС Миронівського РУЮ Андросюк А.В. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Представник заявника вказує, що у лютому 2025 року ОСОБА_2 в автоматизованій системі виконавчого провадження, частина якої перебуває у вільному доступі, виявлено те, що ВП НОМЕР_1 відображається як завершене. Однак кошти згідно ВП НОМЕР_1 в повному обсязі або постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа та оригінал виконавчого листа, який містився у матеріалах ВП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 не надходили.

За твердженням представника заявника 30.07.2018 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. При цьому, у матеріалах ВП НОМЕР_1 відсутня копія виконавчого документа та будь які докази які б свідчили про його повернення стягувачу. Також, жодних доказів на підтвердження обставин направлення ОСОБА_2 постанови державного виконавця від 30.07.2018 року про повернення виконавчого листа та оригіналу виконавчого листа, який містився у матеріалах ВП НОМЕР_2 на запит представника заявника виконавчою службою не надано, що на думку заявника, свідчить про те, що оригінал виконавчого листа ОСОБА_2 не направлявся, а фактично був втрачений.

Представник заявника вказує, що враховуючи обставину не надіслання ОСОБА_2 оригіналу виконавчого листа, що підтверджується відсутністю доказів його вручення, ОСОБА_2 позбавлена можливості повторно подати виконавчий лист на виконання та з врахуванням переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з прив`язкою до фактичної дати його повернення, та у зв`язку із перериванням строків на час воєнного стану, просять суд видати дублікат виконавчого листа і поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.08.2010 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-814/2010 частково задоволено позов, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 185 133,52 грн., моральної шкоди - 1000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 1000,00 грн., судовий збір 1708,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., а всього 188 962,02 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2010 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 185 133,52 грн. та загальної суми стягнення 188 962,02 грн., змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 184407,16 грн., а всього 188 235,66 грн. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва залишено без змін.

28.01.2011 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення Апеляційного суду м. Києва.

03.02.2011 року головний державний виконавець ДВС Миронівського РУЮ Андросюк А.В. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

30.07.2018 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

На момент ухвалення рішення діяла норма ЗУ "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив 1 рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В пункті 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 року визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від стягувача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З поданої заяви вбачається, що заявник ще на початку 2011 року пред`явила виконавчий лист Облонського районного суду м. Києва до виконання, при цьому з матеріалів справи вбачається, що лише у квітні 2025 року представник заявника звернувся із запитами про хід виконавчого провадження, при цьому не обґрунтовує та не спростовує своєї пасивної поведінки більш ніж 14 років щодо контролю за здійсненням виконавчого провадження безперешкодний доступ до якого є у сторін виконавчого провадження.

Отже, подана заява не містить зазначення поважних причин (з урахуванням вказаних судом дій, які вчинялись стягувачем щодо встановлення місця знаходження виконавчого листа), які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення стягувачем процесуальних дій у визначений законом строк, не надано доказів, що такі обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі стягувача та це підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відсутні.

Положеннями п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, і суд не знайшов підстав для його поновлення, підстави для видачі дублікату такого виконавчого листа відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 431, 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук