Справа № 182/6767/24
Провадження № 2/0182/1855/2025
У Х В А Л А

Іменем України

22.07.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 83/2», від імені та в інтересах якого діє представник Яремчук Людмила Валентинівна, до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2024 року представник позивача Яремчук Л.В. звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

30.01.2025 року на електронну адресу суду від представника позивача Яремчук Л.В. надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 5 611,20 грн., оскільки вона в добровільному порядку здійснила оплату внесків на утримання і ремонт приміщень або іншого майна. Крім того, представник позивача наполягала на стягненні з відповідачки на користь позивача судових витрат.

Згідно змісту ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд, надаючи правову оцінку заявленому клопотанню, зважаючи на позицію позивача, який не наполягає на розгляді позову по суті та просить залишити його без розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 в цій частині підлягає задоволенню, а даний позов слід залишити без розгляду.

Щодо стягнення судових витрат, зокрема стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2000,00грн., суд зазначає наступне.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком чого є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Оскільки суд ухвалює рішення про залишення позову без розгляду, тобто, без прийняття рішення суду по суті спору, питання судових витрат має вирішуватися у контексті зазначених обставин.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому рахунку й витрати на правничу професійну допомогу (пункт 1 частина 3 ст.133 ЦПК України).

У статті 142 ЦПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

За змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 141-142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті142 ЦПК України.

Близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 910/14162/17, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 12.07.2021 у справі № 903/317/20.

Таким чином, вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи є необґрунтованими, оскільки приписами процесуального законодавства передбачено лише право відповідача заявляти вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи у разі залишення позову без розгляду.

Разом з тим, в ч.3 ст.142 ЦПК України викладено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Треба виходити з того, що дана норма статті регламентує відшкодування витрат у разі відмови позивача від позову та не підтримання ним своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем. В той час як розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентується нормами частин п`ятої та шостої статті 142 ЦПК України.

Аналізуючи норми статті 142 ЦПК законодавцем не передбачено відшкодування судових витрат на користь саме позивача у разі залишення позову без розгляду, тобто, без прийняття рішення суду по суті спору, наслідком чого є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону та їх аналіз, можливості застосування при вирішенні питання про стягнення судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог сторони позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн.

Судові втрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. поверненню позивачу не підлягають, оскільки залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не є підставою для повернення судового збору або стягнення його з відповідача.

На підставі ст.ст.141,257, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 83/2», від імені та в інтересах якого діє представник Яремчук Людмила Валентинівна, до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева