Справа № 159/1204/25 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В.
Провадження № 22-ц/802/684/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізнес Позика») у лютому 2025 року звернувся в суд позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 січня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 199854-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано у порядку, встановленому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов договору товариство надало позичальнику кошти в розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності. Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених Договором та Правилами надання грошових коштів у кредит. Проценти нараховуються протягом строку кредитування на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом з урахуванням дня видачі кредиту і до дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Позичальник узяті на себе зобов`язання належним чином не виконує. Станом на 08 лютого 2025 року у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 43 436,38 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 000 грн, суми прострочених платежів по процентах - 31 936,38 грн, суми прострочених платежів за комісією 1500 грн. Просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 199854-КС-001 про надання кредиту від 19 січня 2024 року, що становить 43 436,38 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 000 грн, суми прострочених платежів по процентах - 31 936,38 грн, суми прострочених платежів за комісією 1500 грн, а також 2422,40 грн судового збору.

Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 в користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 199854-КС-001 від 19 січня 2024 року в розмірі 28 400 грн, з яких 10 000 грн основний борг, 16 900 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн комісія, а також 1575 грн судового збору.

Позивач ТОВ «Бізнес Позика» подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає його таким, що ухвалене з неповним з`ясуваням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального прав, а висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинам справи. Суд хибно ототожнив денну процентну ставку та процентну ставку в день, а також помилково трактував норми закону України «Про споживче кредитування» щодо зменшення розміру процентів за кредитом, які нараховувалися протягом строку кредитування, неналежно дослідив докази. Зазначив, що денна процентна ставка, це загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка може перевищувати законодавчо встановлений максимальний розмір лише протягом перехідного періоду та за умови, що строк виконання зобов`язань позичальника за такими договорами спливає до закінчення перехідного періоду. Розмір денної процентної ставки, передбачений договором, не перевищує 1%, оскільки його обрахування базувалося на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умова і в строки, визначені в договорі. Розрахунок заборгованості повністю відповідає умовам кредитного договору, а також нормам статей 1048,1050,1056-1 ЦК України. Неправильно ототожнювати зміну процентної ставки зі зниженої на стандартну і нарахування процентів за неправомірне користування чужими коштами, як це визначено статтею 625 ЦК України. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15 036,38 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно з яким стягнути із ОСОБА_1 в користь ТОВ «Бізнес Позика» грошову суму в розмірі 15 036,38 грн, в решті рішення залишити без змін. У разі задоволення апеляційної скарги здійснити перерозподіл судових витрат в цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що 19 січня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі на платформі https://my.bizpozyka.com укладений договір про надання споживчого кредиту № 199854-КС-001.

За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн (п. 2.6), строком на 24 тижні (п. 2.3) до 05 липня 2024 року (п. 2.7), на умовах сплати комісії за надання кредиту 1500 грн та повернення кредиту строковими платежами згідно з погодженим графіком (п. 3.2.3). За користування кредитом встановлена стандартна процентна ставка 2 % в день і знижена 1,15288411% в день. Сторони домовилися, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком, внаслідок чого виникає прострочення більш ніж на 7 днів, то умови про застосування зниженої ставки втрачають чинність і до відносин сторін застосовується стандартна процентна ставка (п. 3.2.2).

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-0440, який надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно з наданими позивачем даними з Особистого кабінету відповідач ОСОБА_1 через веб-сайт Кредитодавця https://my.bizpozyka.com шляхом введення Логіну (номер мобільного телефону) і паролю ввійшов до особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), ознайомився з умовами кредитування, акцептував оферту, отримав одноразовий ідентифікатор для підписання договору.

Укладений між сторонами Кредитний договір № 199854-КС-001 від 19 січня 2024 року за формою відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором і перерахувало на вказаний відповідачем платіжний засіб НОМЕР_1 кошти у розмірі 10 000 грн, що підтверджено інформаційною довідкою оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ «Профітгід» (транзакція № 40567-72533-04673).

Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач кошти не повертав, станом на 08 лютого 2025 заборгованість за кредитним договором складає 43 436,38 грн, з них: 10 000 грн основного боргу, 31 936,38 грн заборгованість за процентами, 1500 грн комісія.

Відповідно до розрахунку заборгованості та умов договору тіло кредиту, що підлягає поверненню позикодавцю, становить 10 000 грн. Сплата комісії в розмірі 1500 грн передбачена умовами договору № 199854-КС-001 від 19 січня 2024 року (п. 2.5), є складовою загальних витрат за споживчим кредитом, тому стягнута судом першої інстанції з відповідача в користь позивача.

Заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, яку просить стягнути позивач в користь віповідача, в межах строку кредитування становить 31 936,38 грн та розрахована за процентною ставкою 1,15288411% в день в пільговий період і 2% в день в інший період.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір було укладено після набрння чинності частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року), а тому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини п`ятої статтті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 19 січня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір про надання кредиту укладено між сторонами 19 січня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, умови п. 2.4 договору про надання кредиту щодо встановлення стандартної денної процентної ставки - 2,0 % та зниженої - 1,15288411% з огляду на положення частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.

Ні в договорі, а ні в розрахунку заборгованості не вказано про застосування кредитодавцем процентної ставки, нижчої за 1%, натомість конкретизовано застосування зниженої ставки 1,15288411% та стандартної 2,0% як фіксованих. Доводи апеляційної скарги про застосування іншої процентної ставки під час обрахунку заборгованості є неспроможними, оскільки ґрунтуються на припущеннях, повторних обрахунках, що не були заявлені у позові та які не відповідають а ні договору, а ні Правилам, а ні первинному розрахунку та графіку погашення кредиту.

Натомість із розрахунку заборгованості, приєднаного до позовної заяви встановлено, що у період з 19 січня 2024 року по 09 лютого 2024 року кредитодавець застосовуваві знижену процентну ставку, а з 10 лютого 2024 року по 05 липня 2024 року включно стандартну. Інформації про зворотне матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати виходячи із встановленої частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 19 січня 2024 року по 05 липня 2024 року, з урахуванням строку дії договору (169 днів). У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача в користь позивача 16 900 грн процентів за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду в оскаржуваній позивачем частині ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2025 року в цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді