Провадження № 6/643/252/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Пашков Юрій Дмитрович, товариство з обмеженою відповідальністю «ДІНЕРО», про заміну сторони виконавчого провадження,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», в особі представника Жевеги К.В., звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні №68426595.

Дослідивши вказану заяву, суддя зазначає наступне.

Підсудність у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Так, виконавчі дії провадяться державним або приватним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19.

Згідно з матеріалами заяви, боржник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомостей про місцезнаходження майна ОСОБА_1 або її роботи на території Салтівського району міста Харкова, які входять до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять.

Отже, суддя приходить до висновку, що вказана справа не підсудна Салтівському районному суду м. Харкова та підлягає передачі до суду за місцем проживання боржника, яке також входить до поняття «місце виконання рішення».

У зв`язку з вищевикладеним, вказану заяву слід передати за підсудністю до Немишлянського районного суду міста Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Пашков Юрій Дмитрович, товариство з обмеженою відповідальністю «ДІНЕРО», про заміну сторони виконавчого провадження передати за підсудністю до Немишлянського районного суду міста Харкова (61000, м. Харків, б-р Богдана Хмельницького, 32/38).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Б.С. Замікула