П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Київ

Справа № 760/23433/21

Провадження № 22-ц/824/4049/2025

Резолютивна частина постанови оголошена 09 липня 2025 року

Повний текст постанови складено 10 липня 2025 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Желепи В.В.

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідачі Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року, ухваленого у складі судді Аксьонової Н.М., -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до АТ «ОТП Банк», ТОВ «Діджи Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., в якому просила суд:

скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно (будинок за номером АДРЕСА_1 ) за ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотеко держателем за договором іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 , підстава внесення запису щодо державної реєстрації іпотеки за договором іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58142367 від 14 травня 2021 року шляхом скасування вказаного запису про державну реєстрацію обтяжень речових прав на вказане нерухоме майно, а також покласти всі судові витрати на відповідачів.

Позов обґрунтовано тим, що 04 липня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ML-009/494/2006, предметом якого було надання кредиту в сумі 300 000 дол. США.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 , разом із надвірними будівлями та спорудами.

Також між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №PCL-009/494/2006-1 від 28 липня 2006 року, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0784 га за адресою: АДРЕСА_1 .

30 липня 2021 року позивач отримала вимогу ТОВ «Діджи фінанс» про усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та дізналася, що 14 травня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., реєстровий №1831. За умовами означеного договору до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №ML-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та право Іпотекодержателя за договорами іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та №PCL-009/494/2006-1 від 28 липня 2006 року.

У серпні 2021 року позивач дізналася про зміну іпотекодержателя житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на ТОВ «Діджи фінанс». У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказано, що «підставою для внесення запису щодо державної реєстрації іпотеки за договором іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року, є рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 58142367 від 14 травня 2021 року, запис зроблено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л.», а «підставою для внесення запису щодо державної реєстрації іпотеки за договором іпотеки №PCL-009/494/2006/1 від 04 липня 2006 року, є рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 60119728 від 01 вересня 2021 року, запис зроблено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В.».

Позивач вважає, що рішення державних реєстраторів протиправними та такими, що прийняті всупереч чинному законодавству.

Зауважує, що договори іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та №PCL-009/494/2006-1 від 28 липня 2006 року не передбачають можливості відступлення прав вимоги за ними.

Договір про відступлення права вимоги, посвідчений 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., реєстровий №1831, не відповідає вимогам статті 24 Закону України «Про іпотеку», оскільки між сторонами не укладалися додаткові договори або угоди про внесення змін до договорів іпотеки.

Повідомлення від АТ «ОТП Банк» про відступлення права вимоги ОСОБА_1 не отримувала.

Вимога та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що зазначені у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, не підтверджують факт його повідомлення про перехід права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», оскільки він їх не отримував, у цей період часу перебував за межами України.

На час проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Діджи фінанс» у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала справа №760/11927/16-ц за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-009/494/2006 від 04 липня 2006 року у сумі 182 005,76 дол. США, що еквівалентно 2 053 520,11 грн. Висновком експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової економічної експертизи у цивільній справі встановлено неможливість визначення суми виданих банком кредитних коштів ОСОБА_1 , а тому розмір заборгованості, вказаний у вимозі АТ «ОТП Банк» про усунення порушення в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» не підтверджується жодними документами та належними доказами.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни копію нотаріальної справи про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно (будинок за номером АДРЕСА_1 та земельну ділянку) за ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем за договором іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 та договором іпотеки №PCL-009/494/2006-1 від 28 липня 2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. належним чином засвідчені копії нотаріальної справи про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно (земельна ділянка, кадастровий номер :69:237:0013, площа (га) 0,0784, АДРЕСА_1 ) за ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем за договором іпотеки №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60119728 від 01 вересня 2021 року, запис зроблено приватним нотаріусом Пономарьовою Д.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року прийнято заяву позивача про зміну предмету позову у цивільній справі, в подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням зміненого предмету позову, а саме:

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно (будинок за номером АДРЕСА_1 ) за ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем за договором іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 , підстава внесення запису щодо державної реєстрації іпотеки за договором іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58142367 від 14 травня 2021 року, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., іпотекодержатель - ТОВ «Діджи Фінанс», , індексний номер запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 58142367, дата, час державної реєстрації: 14 травня 2021 року 19:19:33 шляхом скасування вказаного запису про державну реєстрацію обтяжень речових прав на вказане нерухоме майно;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно (земельна ділянка, кадастровий номер :69:237:0013, площа (га) 0,0784, АДРЕСА_1 ) за ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем за договором іпотеки №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 , підстава внесення запису щодо державної реєстрації іпотеки за договором іпотеки №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60119728 від 01 вересня 2021 року, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., іпотеко держатель ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», , індексний номер запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 60119728, дата, час державної реєстрації: 01 вересня 2021 року 15:11:21 шляхом скасування вказаного запису про державну реєстрацію обтяжень речових прав на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року залучено до участі в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьову Д.В.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ТОВ «Діджи Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., про скасування рішення державного реєстратора шляхом скасування запису про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно - задоволено частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58142367 від 14 травня 2021 року, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., іпотекодержатель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , разом з надвірними будівлями та спорудами.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60119728 від 01 вересня 2021 року, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., іпотекодержатель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :69:237:0013 площею 0,0784 га за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 1 981 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок судового збору.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Діджи фінанс» не надало жодного належного та допустимого доказу на підтвердження виконання вимог Закону у цій частині, зокрема наявності у державного реєстратора на час вчинення реєстраційної дії повідомлення про отримання ОСОБА_1 про необхідність дострокового виконання основного зобов`язання. При цьому, єдиною підставою для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за товариством приватний нотаріус зазначила договір іпотеки №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстровий №5632, що свідчить про недотримання порядку державної реєстрації при зверненні стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку та наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Діджи фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи наявне повідомлення від 14 травня 2021 року яке було направлено АТ «Отп Банк» на адресу позивача про зміну кредитора на ТОВ «Діджи фінанс» та докази його направлення, тому позивача було належним чином повідомлено про зміну кредитора.

Також зазначає, що в іпотечному договорі №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року відсутні положення які б вказували на необхідності отримання попередньої згоди боржника перед відступленням права вимоги.

Вказує, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснюється правомірно, оскільки кредитний договір не було достроково розірвано шляхом звернення до суду.

Вказує, що договір факторингу укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» 14 травня 2021 року жодним чином не порушує права позивача та її інтересів, а тому ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного правочину.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу, учасники справи не скористалися

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Циган І.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів АТ «ОТП Банк», ТОВ «Діджи Фінанс», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л.,

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що 04 липня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ML-009/494/2006, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 300 000,00 дол. США на умовах, передбачених цим договором. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - 04 липня 2021 року. Кредит надається для рефінансування: перший транш - на погашення поточної заборгованості позичальника перед кредитором першої черги за кредитним договором першої черги; другий транш - на проведення ремонту.

За п. 3.1. частини № 2 Кредитного договору №ML-009/494/2006 від 04 липня 2006 року, позичальник гарантує і зобов`язується, що після підписання цього договору з банком, позичальник протягом 30 календарних днів з дати отримання кредиту/ першого траншу укладе з банком договір іпотеки на умовах, що влаштовують банк.

Відповідно до застереження, позичальник зобов`язується забезпечити належне виконання п.3.1. цього Договору і Майновим поручителем.

Для забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №ML-009/494/2006, 04 липня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») укладено договір іпотеки №PCL-009/494/2006 (другої черги), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., в реєстрі за №4862. Предметом іпотеки є житловий будинок АДРЕСА_1 , разом з надвірними будівлями та спорудами, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Також 28 липня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») укладено договір іпотеки №PCL-009/494/2006/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., в реєстрі за №5633. Предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,0784 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

У п.п. 9.7 договору іпотеки №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року, зазначено, що відступлення прав за цим Договором здійснюється без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, з одночасним відступленням права вимоги за Кредитним договором.

14 травня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., реєстровий №1831. За умовами означеного договору до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №ML-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та право Іпотекодержателя за договорами іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та №PCL-009/494/2006-1 від 28 липня 2006 року.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки)зазначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

У статті 18 Закону України «Про іпотеку» закріплені вимоги щодо форми та змісту іпотечного договору. Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

У постанові від 22 травня 2024 року у справі №754/8750/19, здійснивши тлумачення приписів частини першої статті 17 та частини першої статті 24 Закону № 898-IV, Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування зазначених норм права. Іпотекодержателем завжди є кредитор, тому «абстрактну іпотеку» (без зв`язку із належним кредиторові основним зобов`язанням) закон не передбачає. Відступлення права вимоги за іпотечним договором, за загальним правилом, має відбуватися одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором. Права вимоги за основним зобов`язанням та права вимоги за іпотечним зобов`язанням як забезпечувальним до такого основного не можуть бути одночасно відступлені кредитором на користь різних осіб.

Як убачається з матеріалів справи 18 травня 2021 року на адресу ОСОБА_1 від АТ «ОТП Банк» було направлено повідомлення про зміну кредитора на ТОВ «Діджи фінанс» від 14 травня 2021 року.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 була повідомлена про договір факторингу між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» належним чином.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в іпотечному договорі №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року відсутні положення які б вказували на необхідності отримання попередньої згоди боржника перед відступленням права вимоги.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що згода боржника під час укладання договору факторингу не є обов`язковою та може бути укладеною без його участі, якщо інше не передбаченого договором.

Разом з тим, у договорі №PCL-009/494/2006/1 від 28 липня 2006 року відсутні положення які зобов`язують погоджувати договір відступлення права вимоги з боржником, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснюється правомірно, оскільки кредитний договір не було достроково розірвано шляхом звернення до суду.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У справі яка переглядається апеляційним судом предметом спору є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що вказані доводи не стосуються предмету спору у вказаній справі а тому є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що договір факторингу укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» 14 травня 2021 року жодним чином не порушує права позивача та її інтересів, оскільки ТОВ «Діджи фінанс» не було звернуто стягнення на предмет іпотеки на майно позивача а було лише передано право вимоги, а тому ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного правочину.

Як убачається з матеріалів справи 14 травня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., реєстровий №1831. За умовами означеного договору до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №ML-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та право Іпотекодержателя за договорами іпотеки №PCL-009/494/2006 від 04 липня 2006 року та №PCL-009/494/2006-1 від 28 липня 2006 року.

На підставі вказаного договору ТОВ «Діджи фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 та права іпотекодержателя майна яке перебувало в іпотеці відповідно до договору іпотеки №PCL-009/494/2006 (другої черги), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., в реєстрі за №4862. Предметом іпотеки є житловий будинок АДРЕСА_1 , разом з надвірними будівлями та спорудами, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності та договору від 28 липня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») укладено договір іпотеки №PCL-009/494/2006/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., в реєстрі за №5633. Предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,0784 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Разом з тим, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав іпотекодержателем іпотечного майна є ТОВ «Діджи фінанс», а власником майна є ОСОБА_1 (т.1 а.с. 209-210).

Отже, доводи апеляційної скарги цій частині є обґрунтованими, оскільки як було встановлено, договором факторингу не було порушено права ОСОБА_1 .

Реєстраційні дії, щодо звернення стягнення іпотечного майна ТОВ «Діджи фінанс» не проводилися, докази такого звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «Діджи фінанс» в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене колегія судів дійшла до висновку, що судом першої інстанції не було повно встановлено обставини справи та досліджено докази які наявні в матеріалах справи, оскільки посилання суду першої інстанції, про те, що ТОВ «Діджи фінанс» звернуло стягнення на предмет іпотеки спростовується матеріалами справи, оскільки ТОВ «Діджи фінанс» належним чином зареєструвало свої права іпотекодержателя а власником іпотечного майна є позивач ОСОБА_1 , а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

За обставин цієї справи, АТ «ОТП Банк» не порушило права позивача шляхом державної реєстрації права іпотекодержателя майна за ТОВ «Діджи фінанс», а тому є неналежним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора шляхом скасування запису про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Під час звернення з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду відповідачем ТОВ «Діджи фінанс» було сплачено судовий збір в розмірі 2 972,40 грн.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню а рішення суду першої інстанції скасування відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ Діджи фінанс» в розмірі 2972,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» -задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_2 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (Код м. Київ вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) 2 972,40 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна