БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/859/25
Провадження № 2/730/392/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кухта Володимир Борисович, до Борзнянської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кухту В.Б. звернулась до суду з даним позовом, в якому просить: 1/ встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться їй рідною тіткою; 2/ визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після її рідної тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3/ визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №928764, виданого 05.08.2006р. Борзнянською райдержадміністрацією Чернігівської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є племінницею і спадкоємицею ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , і встановлення факту родинних відносин їй потрібно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка була рідною сестрою її батька ОСОБА_3 . Однак відсутні свідоцтва про народження її тітки ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 , що не дозволяє прослідкувати родинні відносини зі спадкодавицею. Вказаний житловий будинок належав у рівних частках ОСОБА_4 й ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_4 її частка мала належати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадкоємицею яких є позивачка. На даний час оформити правоустановлюючі документи на будинок не є можливим у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . До складу спадкового майна померлої тітки ОСОБА_2 входили й земельні ділянки з кадастровим номером :06:000:0200 площею 4,7458га, з кадастровим номером :06:000:1158 площею 0,0855га, право власності на які посвідчені державним актом серії ЯБ №928764. Для подальшого утримання й збереження зазначеного спадкового майна позивачу необхідно оформити право власності, але іншого способу, окрім як це зробити в судовому порядку, не існує.

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що її батько ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є рідними братом і сестрою, оскільки мали спільну матір ОСОБА_4 , але різних батьків. Спочатку баба ОСОБА_4 була замужем за ОСОБА_5 , а коли той помер вийшла заміж за його молодшого брата ОСОБА_6 . Вона померлих дідів не пам`ятає, але добре знає бабу ОСОБА_4 , яка проживала спільно з дочкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . Її тітка ОСОБА_2 заміж не виходила, власних дітей не мала, після смерті матері проживала сама. На спадкове майно померлої тітки, окрім неї, ніхто не претендує, так як за домовленістю її син ОСОБА_7 відмовився від спадщини за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори їй роз`яснили, що необхідно підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем, але в архіві відповідні підтверджуючі документи відсутні. Заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтв про право на спадщину на будинок та земельні ділянки вона не подавала, а згідно роз`яснень нотаріуса на той момент єдиною підставою, яка унеможливлювала переоформлення спадкового майна, була відсутність документального підтвердження родинних стосунків. Документи на спадковий будинок у неї були в наявності, а потім виявилось, що оригінал державного акту на землю втрачено. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правоустановлюючих документів на спадкове нерухоме майно нотаріус не виносив.

Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не надала, у поданій заяві від 30.07.2025р. просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

1.Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин.

У ч.1 ст.315 ЦПК України наведено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд, зокрема, родинних відносин між фізичними особами (п.1).

Як вбачається з копій паспорта, свідоцтва про народження та шлюб заявниці, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Борзна Чернігівської області і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ; р/в ДРАЦС м. Борзна Чернігівської області 12.03.1991р. за актовим записом №16 зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище позивачки після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_11 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 58 років.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За довідками Державного архіву Чернігівської області №Б-610 від 05.04.2024р., №Б-612 від 24.04.2024р. у книгах реєстрації поновлених актових записів цивільного стану про народження по Борзнянському району Чернігівської області актові записи про народження у 1930 році ОСОБА_2 та в 1942 році ОСОБА_3 відсутні.

У довідці ф.1 уповноваженого органу УДМС на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зазначено, що він одружений на ОСОБА_12 , його батьки ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , діти син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , дочка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_3 .

У довідці ф.1 уповноваженого органу УДМС на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначено, що вона незаміжня, її батьки ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Фотографії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у зазначених довідках ф.1 є ідентичними фотознімкам цих осіб, наданими позивачкою на підтвердження родинних стосунків.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона доводиться двоюрідною сестрою позивачці, так як їх батьки та ОСОБА_2 , 1930 р.н., були рідними по лінії матері ОСОБА_4 , яка спочатку була замужем за ОСОБА_18 , а після його смерті вийшла заміж за його рідного брата ОСОБА_6 . Тому їй, як і позивачці, ОСОБА_2 доводиться рідною тіткою, на спадкове майно якої вона не претендує. ОСОБА_2 проживала спільно з матір`ю ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , а після смерті останньої одиноко, так як заміж не виходила, власних дітей не мала.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що проживає по сусідству з домогосподарством, де мешкали ОСОБА_4 зі своєю дочкою ОСОБА_2 , яка після смерті матері залишилася сама, бо заміж не виходила, власних дітей не мала, за нею здійснювала догляд сім`я ОСОБА_11 . У ході частого спілкування обізнана, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_2 по лінії свого батька ОСОБА_3 , матір`ю яких була ОСОБА_4 .

Отже, зазначені обставини дають підстави для висновку, що батько позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є неповнорідними братом і сестрою, так як мають спільну матір ОСОБА_4 , а відтак позивачка ОСОБА_1 доводиться рідною племінницею ОСОБА_2 (онукою ОСОБА_4 ).

Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення позивачки повністю узгоджуються з наявними письмовими матеріалами справи, показаннями допитаних свідків, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2 як її рідною тіткою по батьковій лінії, є обгрунтованими й підлягають задоволенню.

2.Щодо позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки №6 від 12.01.1993р., виданої правлінням колгоспу ім. Леніна м. Борзна, ОСОБА_2 являється членом колгоспу і проживає в АДРЕСА_2 .

Виконком Борзнянської міської ради 23.01.2008р. видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого власниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (приватна спільна часткова власність по 1/2 частині).

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_20 виконано звіт про оцінку нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого станом на 02.06.2025р. складає 118140,00 грн (мета оцінки визначення ринкової вартості для нарахування ставки судового збору).

За інформацією ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 16.04.2025р. на підставі розпорядження Борзнянської райдержадміністрації №370 від 08.12.2005р. ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №928764.

Згідно архівної копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №928764 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,8314га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Борзнянської міської ради Чернігівської області (земельна ділянка площею 4,7458га, кадастровий номер :06:000:0200, земельна ділянка площею 0,0855га, кадастровий номер :06:000:1158).

Відповідно до витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки (НГО) земельних ділянок НГО земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0200 становить123142,34 грн, а земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:1158 377,97 грн.

ОСОБА_2 19 грудня 2012 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Лукаш Т.М., зареєстрований у реєстрі за №9, у якому на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідаю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Як вищевстановлено судом, баба позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , рідна тітка позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В установлений законом строк ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори, якою була заведена садкова справа №121/2024, тоді як ОСОБА_7 подав заяву про відмову від спадщини за заповітом, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Отже, ОСОБА_1 після померлої тітки ОСОБА_2 має право на спадкування як спадкоємець п`ятої черги за законом (ст.1265 ЦК України), зокрема й за правом представлення (ч.3 ст.1266 ЦК України).

11 квітня 2025 року за №304/02-32 Борзнянською державною нотаріальною конторою з посиланням п.4.2, 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України повідомлено ОСОБА_1 про те, що для отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки та житловий будинок після померлої ОСОБА_2 необхідно надати докази родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем; у противному разі - отримання свідоцтв про право на спадщину є неможливим.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3).

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Приписами ст.1266 ЦК України регламентовано спадкування за правом представлення, зокрема племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст.1225 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є можливим, проте винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Наведений висновок суду узгоджується з усталеною практикою касаційного суду.

Згідно зі ст.46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості обов`язково використовує також відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Інформація з єдиних та державних реєстрів, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Користування єдиними та державними реєстрами здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію.

У ст.49 Закону України «Про нотаріат» наведено перелік підстав, за якими нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Зазначена норма Закону кореспондується з приписами гл.13 р.І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за №296/5 (далі - Порядок).

Як вбачається з матеріалів наданої Борзнянською державною нотаріальною конторою спадкової справи №121/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у ній відсутні як заява ОСОБА_1 про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно (житловий будинок, земельну ділянку), так і мотивована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії (видачі таких свідоцтв).

Натомість доданий ОСОБА_1 до позовної заяви лист нотаріуса від 11.04.2025р. не можна ототожнювати з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки його зміст має лише інформаційно-роз`яснювальний характер щодо надання спадкоємцем нотаріусу відповідних документів, необхідних для оформлення спадщини, й жодним чином не співвідноситься з тими вимогами, які ставляться до постанови (п.3 гл.13 р.І Порядку).

Окрім того, у вказаному листі-роз`ясненні нотаріус інформував спадкоємця лише про необхідність подання документів, підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем, як передумову для отримання свідоцтв про право на спадщину, проте не посилався на неможливість видачі таких свідоцтв через ненадання спадкоємцем правоустановлюючих документів на належне спадкодавцю нерухоме майно.

Принагідно суд звертає увагу позивачки, що згідно з п.3 гл.7 р.І Порядку документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Відповідно до п.4.18 гл.10 р.ІІ Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.

Однак, ні матеріали позовної заяви, ні матеріали спадкової справи не містять жодних відомостей про надання чи неможливості надання ОСОБА_1 нотаріусу правоустановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, зокрема копії Державного акту на право власності на земельну ділянку й інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, а також самостійного отримання нотаріусом такої інформації шляхом безпосереднього доступу до цих реєстрів.

Посилання ОСОБА_1 в позовній заяві в якості підстави судового порядку захисту права власності на неможливість оформлення правоустановлюючих документів на будинок у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та необхідність подальшого утримання й збереження спадкового нерухомого майна є необгрунтованими, оскільки позивачкою не доведено, що за встановлення судом факту родинних відносин у неї існують (існуватимуть) перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. До того ж, наведені підстави позову не узгоджуються з положеннями ст.392 ЦК України, якими встановлено перелік випадків, за яких власник майна наділений правом на пред`явлення позову про визнання його права власності.

Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки Борзнянська державна нотаріальна контора не відмовляла ОСОБА_1 в установленому законом порядку (шляхом винесення мотивованої постанови) у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні житловий будинок та земельні ділянки, то звернення позивачки до суду з вимогою про визнання права власності на це нерухоме майно в порядку спадкування є передчасним, її право наразі не порушене, а тому в задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.25, 392, 1216-1223, 1258, 1265, 1266, 1268-1272 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кухта Володимир Борисович, до Борзнянської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доводиться рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання якої в АДРЕСА_4 .

У задоволенні вимог позову ОСОБА_1 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець