Справа №478/816/25 Провадження №2/478/388/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 липня 2025 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Казанківської селищної ради, про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності,

Встановив:

16 липня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та Казанківської селищної ради, про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка, як спадкоємиця після смерті своєї матері є співвласницею 2/3 часток земельної ділянки, загальною площею 6,8500 га. Іншим співвласником 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки є відповідач. Оскільки позивачка має намір самостійно використовувати набуту у спадщину частину земельної ділянки виникає необхідність вирішення питання щодо поділу землі та виділення позивачки в натурі 2/3 часток землі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

Так, згідно з пунктом 3 частини другої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зі змісту пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 року у справі №917/1369/17, від 16.03.2020 року у справі №910/16651/19, від 12.09.2018 року у справі №922/3655/16 майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

З урахуванням наведеного вбачається, що майновим позовом (позовна вимога майнового характеру) - є позов, що містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо (майно) та за наслідком задоволення якої змінюється обсяг прав учасників спору стосовно відповідного блага. Фактично, за своїм змістом, майновим є позов, який містить вимогу про зміну титулів володіння, користування та розпорядження майном або права вимоги стосовно певного майна, чи в інший спосіб змінює розподіл прав осіб - учасників процесу стосовно майнового блага, яке є предметом спору. На противагу зазначеному, позови, які містять вимоги, які за наслідком їх задоволення не призводять до зміни майнового становища позивача (та інших учасників судового розгляду) є немайновими.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду на пункт 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3028, 00 грн.

В порушення вимог пункту3 частини другої статті 175 та частини четвертої статті 177 ЦПК України при поданні позовної заяви позивачкою не визначено ціну позову, яка визначається із вартості належної їй частки земельної ділянки та додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн за вимогу, помилково розраховану позивачкою як за вимогу немайнового характеру.

Аналіз позовної заяви та доданих до неї документів не дозволяє судді визначити ціну позову станом на день його подання, оскільки неможливо встановити дійсну вартість частки нерухомого майна, яку позивачка просить виділити їй у натурі зі спільної часткової власності на момент звернення до суду.

За таких обставин, позивачці необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру на день подачі позовної заяви, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та сплатити його у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи викладене, позивачці необхідно подати до суду інформацію про ціну позову (вартість частки спірного нерухомого майна), надати докази на підтвердження цієї обставини, а також доплатити судовий збір за вказаними вище ставками (з урахуванням ціни позову) за вимогу майнового характеру.

За правилами статті 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, враховуючи вказані недоліки, позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням позивачці строку для усунення недоліків, а саме зазначення ціни позову, виходячи з ринкової вартості майна, надання доказів цього, а також сплати судового збору виходячи з ціни позову.

Згідно з частиною третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного вище, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута їй.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Казанківської селищної ради, про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності - залишити без руху.

Надати позивачці строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Томашевський