РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1978/25

провадження у справі № 2/0285/1163/25

04 серпня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.,

за участі секретаря судового засідання Букши О. В.,

розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача через систему «Електронний суд» 11.04.2025 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - Товариство) заборгованість за договором №/1 (далі Кредитний договір) у розмірі 74422,49 грн, а також понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422.40 грн. та на правову допомогу в сумі 16000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем укладено договір №/1, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 5000 грн. зі строком користування кредитом 5 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. Даний договір підписано відповідачем 27.10.2020 електронним цифровим підписом, який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер відповідача. 16.12.2021 було укладено договір №16-12/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за Кредитним договором. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за Кредитним договором. Зазначає, що заборгованість за договором та проценти не сплачуються у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 193422,24 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 137672,36 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 50749,89 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 74422,49 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 69422,5 грн.

Ухвалою від 01.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло.

Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідачка не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.10.2020 ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №/1, який складається із: заявки-анкети на отримання кредиту №3314015; пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1від 27.10.2020 (оферта) та надання кредиту згідно Заявки-анкети №3314015 від 27.10.2020; Акцепт оферти від 27.10.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1від 27.10.2020 та отримання кредиту згідно та заявки -анкети №3314015 від 27.10.2020. Даний договір підписано електронним підписом 8r7s2r. Відповідно до умов договору ТОВ "Інфінанс" надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн., строк користування кредитом 5 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджено перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 27.10.2020 на суму 5000 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 70485161.

З наданого суду АТ «Креді Агріколь Банк» повідомлення слідує, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітована платіжна картка № НОМЕР_2 та відповідно до виписки по рахунку 27.10.2020 на вказану картку було зараховано переказ у сумі 5000 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим ТОВ «Інфінанс» слідує, що заборгованість ОСОБА_1 по Кредитному договору складає 4999,99 грн основна сума; 69422,5 грн - відсотки, які нараховані за період з 27.10.2020 по 16.12.2021.

Відповідно до договору факторингу №16-12/21 від 16.12.2021 ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитними договорами, зокрема за договором №/1 на суму 74422,49 грн, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №16-12/21.

Відповідно до договору факторингу №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за кредитними договорами, зокрема за договором №/1 на суму 142672,35 грн. відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023. З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 слідує, що станом на дату розрахунку загальна сума заборгованості становить 142672,35 яка складається із: 4999,99 заборгованість по основній сумі кредиту; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 69422,5 грн.; 68249,86 грн. - нараховані відсотки за кредитним договором.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 74422,49 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 69422,5 грн.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Із дослідженого судом Кредитного договору встановлено, що вони укладені в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом - одноразовими ідентифікатором, який було надіслано на мобільний номер телефону ОСОБА_2 , зазначеному у Заявці-анкеті, що свідчить про те, що остання всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Разом з тим, підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3ст.512 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 74422,49 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн, заборгованість за нарахованими процентами 69422,5 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що справа є незначної складності, у даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому вважає за необхідне зменшити суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача з 16000 грн. до 2500 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у даній справі.

Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (, вул. Мечнікова, 3, оф. 306, м. Київ, 01133) заборгованість за договором №/1 від 27.10.2020 у розмірі 74422,49 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста двадцять дві гривні 49 коп.), судовий збір в розмірі 2422,4 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуючий суддя Л. Й. Васильчук