Провадження № 2/373/399/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року ? ? ? ? м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мороз В.О.,

представника позивача-адвоката Суткович М.А. (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції та заперечень сторін. Заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі

Адвокат Суткович М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір виконання робіт № 7879 від 20.07.2024, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 107450,00 грн, з яких: 41000,00 грн - основна сума боргу, 66500,00 грн - пеня, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

20.07.2024 між сторонами було укладено договір виконання робіт № 7879 (далі договір виконання робіт).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець бере на себе зобов`язання на умовах визначених цим договором виготовити за рахунок коштів замовника вироби (меблі) (далі Виріб), відповідно до специфікації та зразку (макету), які є невід`ємними частинами цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 1.5 договору встановлено, що строк виготовлення орієнтовно становить 30 календарних днів з дати сплати Замовником авансу розміром 60% від ціни Виробу, вказаної в п. 2.1 цього договору.

Відповідно до п. 2.1 загальна вартість виробу складає 66450,00 грн, авансовий платіж складає 46000,00 грн.

На виконання умов договору 20.07.2024 за безготівковим розрахунком чоловіком позивачки ОСОБА_3 було здійснено оплату авансового платежу в розмірі 46000,00 грн.

Таким чином, граничним строком виготовлення виробу відповідно до п. 1.5 договору було 19.08.2024, однак відповідач не виконав умови договору та не виготовив меблі, 31.10.2024 повернув позивачу частину авансового платежу розмірі 5000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію з вимогою повернення авансового платежу за вирахуванням сплачених відповідачем 5000,00 грн та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором виконання робіт.

Відповідач ознайомився з претензією позивача через застосунок «Telegram» та обіцяв повернути залишок авансового платежу, відтерміновуючи дату перерахування коштів, проте своїх зобов`язань за договором не виконав та залишок авансового платежу не повернув.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.12.2024 справу передано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою судді від 04.02.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, після чого ухвалою судді від 13.02.2025 здійснено перехід на розгляд справи з викликом сторін на 04.04.2025.

Судове засідання відкладено з 04.04.2025 на 21.04.2025, з 21.04.2025 на 09.05.2025 у зв`язку з неявкою відповідача та його викликом через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Справу знято з розгляду з 09.05.2025 на 26.05.2025, з 26.05.2025 на 17.06.2025, з 17.06.2025 на 08.07.2025 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у стані тимчасової непрацездатності, перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої справи.

Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 11680,00 грн.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2. Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази

Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Судом прийнято долучені до позовної заяви письмові докази, які суд вважає допустимими, належними та достовірними.

20.07.2024 між сторонами було укладено договір виконання робіт № 7879 (а/с 6-9).

Відповідно до п. 1.1 договору виконання робіт відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах визначених договором виготовити за рахунок коштів позивача меблі відповідно до специфікації та зразку (макету), які є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 1.5 договору визначено, що строк виготовлення орієнтовно становить 30 календарних днів з дати сплати замовником авансу розміром 60% від ціни меблів, указаної в п. 2.1. цього договору.

Так, строк виготовлення меблів установлено до 30 календарних днів, що сприймається судом як граничний строк, оскільки в іншому випадку відповідач як виконавець договору міг би на власний розсуд виконувати роботи протягом невизначеного строку.

Відповідно до п. 2.1. загальна вартість робіт на виготовлення меблів становить 66450,00 грн, авансовий платіж становить 46000,00 грн.

20.07.2024 за безготівковим розрахунком чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було здійснено оплату авансового платежу в розмірі 46000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № НСЗК-242С-1ВС2-ЕААТ від 20.07.2024 (а/с 10, 11).

Відповідачем було повернуто частину авансового платежу ув розмірі 5000,00 грн, що підтверджується роздруківками листування між сторонами (а/с 17-19, 64-67).

З метою досудового врегулювання спору 04.11.2024 відповідачу було направлено претензію з вимогою повернення авансового платежу за вирахуванням повернутих відповідачем 5000,00 грн, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором виконання робіт (претензія від 04.11.2024, а/с 13-16).

Таким чином, граничною датою виготовлення меблів відповідно до п. 1.5. договору було 19.08.2024, однак відповідач не виконав умови договору в цілому станом на дату подання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

3. Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони

Відповідач ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 672 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Суд дійшов висновку, що відповідач як виконавцець за договором виконання робіт свої зобов`язання за договором після закінчення визначеного строку не виконав у цілому, а тому договір про виконання робіт підлягає розірванню у судовому порядку, з відповідача слід стягнути неповернутий залишок авансового платежу як основного боргу в розмірі 41000,00 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором у розмірі 3% від вартості робіт за кожен день прострочення, що не може перевищувати вартість робіт та становить 66450 грн.

Загальна кількість днів прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань за договором становить 115 днів за період з 20.08.2024 по 12.12.2024. Розмір пені становить 229252,50 грн, що вираховується таким чином, а саме: 66450 (вартість робіт) х 3 (3% від вартості робіт)/100 х 115 (загальна кількість днів прострочення відповідачем своїх зобов`язань).

4. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як споживач звільнений від сплати судового збору.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 1211,20 грн.

За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду представлено копії договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Суткович М.А., договору аналогічного змісту № 20250428/1 від 28.04.2025 з додатком, платіжних інструкцій № 658284822 від 30.10.2024, № 676187947 від 09.12.2024, № 730298256 від 01.04.2025, № 744209936 від 01.05.2025 (а/с 30-31, 94-95), ордеру про надання правничої (правової) допомоги.

Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд дійшов висновку, що пропорційним складності даній категорії справ, обсягу здійсненої адвокатом роботи, з врахуванням відсутності заперечень відповідача, розумним та достатнім є відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 11680 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, - задовольнити.

Розірвати договір виконання робіт № 7879 від 20.07.2024, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основний борг за договором виконання робіт № 7879 від 20.07.2024 в розмірі 41000,00 грн (сорок одна тисяча гривень), пеню в розмірі 66450,00 грн (шістдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят гривень).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 11680,00 грн (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ?