ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року

м. Харків

справа № 636/7633/24

провадження № 22-ц/818/2663/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Мальованого Ю.М

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», в особі представника Озірської-Шанли Вікторії Сергіївни на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 лютого 2025 року, постановлене суддею Золотоверхою О.О.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2021 у розмірі 60960.26 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2021 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 26.08.2021 відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківський послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку Універсальна Голд, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт до 75000.00 грн. під процентну ставку 40.8 % річних на строк 12 місяців з пролонгацією з зобов`язанням внесення щомісячних платежів у розмірі 5% від заборгованості, але не менше 100.00 грн., або 10% від заборгованості, але не менше 100.00 грн. в разі прострочення, проценти у разі прострочення: 60%. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримала кредитну картку номер НОМЕР_1 строк дії 12/24 тип Універсальна Gold. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму ліміту, відповідно до виписки по рахунку. Тобто позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, у межах установленого кредитного ліміту, який у подальшому змінювався згідно з умовами Договору. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а Відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим Відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.09.2024 року становить 60960.26 грн., яка складається з наступного: 50552.21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10408.05 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного представник позивача просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 06 лютого 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО №305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 26.08.2021 заборгованість у розмірі 50552.21 грн. (п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 21 копійка).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО №305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50) понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 2008.90 грн. (дві тисячі вісім гривень 90 копійок).

В іншій частині - в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду АТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з висновком суду, що матеріали справи не містять доказів узгодженої сторонами процентної ставки. Вказує, що суд не надав належної оцінки доказів у вигляді підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 26.08.2021 року, Паспорту споживчого кредиту від 26.08.2021, та виписки по картковому рахунку, де чітко вказано розмір процентної стаки, що відповідає погодженим між стронами умовам догвору. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Обставини, що підтверджують отримання Відповідачем картки 031929 Універсальна GOLD. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/24, тип Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку (додано до позовної заяви). Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №o164 від 29.07.2022 р., Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Факт отримання картки 031929 саме Універсальна GOLD не спростована Відповідачем. Крім того, у банківській виписці вказано розмір процентної ставки за використання кредитного ліміту ( 3,4 відсотки на місяць, відповідно 40,8 відсотків річних), що відповідає умовам п.1.3 договору щодо процентної ставки, відсотків річних 40,8% для карт Універсальна Gold. Отже, Відповідачем була отримана картка за номером НОМЕР_1 , BIN якої НОМЕР_3 що свідчить про те, що платіжна система:VISA, видана АТ КБ ПриватБанк, тип картки: кредитна, категорія картки: GOLD, країна: Україна. З цього слідує, що Відповідач отримав саме кредитну картку Універсальна Gold, що передбачає застосування відсотків річних 40,8% для карт Універсальна Gold, що було погоджено між сторонами. Додатково, підтвердження типу картки відображено у довідці про видані картки, з якої слідує, що відповідач 26.08.2021 отримала картку НОМЕР_1 , з терміном дії до 12/24 , тип Універсальна GOLD. Інформацію про тип виданої кредитної картки та строк її дії позивач зазначив безпосередньо у тексті позовної заяви, що в свою чергу не спростовано відповідачем. Перевірити твердження банку щодо типу виданої картки (Універсальна GOLD) можливо безперешкодно на відкритих сервісах в мережі інтернет, зазначивши перші 6 цифр номеру картки. З вищевикладеного слідує, що Відповідач отримав саме кредитну картку Універсальна Gold, за користування кредитними лімітом якої передбачено відсотку ставку річних 40,8% (3,4 на місяць), що відповідає погодженим між сторонами. умовам договору від 26.08.2021, та стягнення заборгованості за відсоткам обгрунтовано заявлено АТ КБ ПриватБанку позовній заяві. Щодо відсоткової ставки у зменшеному розмірі (1,7% та 2.5%), що відображено у банківській виписці та розрахунку заборгованості, пояснюємо наступне. У зв`язку з запровадженим воєнним станом, АТ КБ ПриватБанк тимчасово встановив пільгові умови кредитування, а саме запропонував клієнтам Банку пільгові умови тарифи зі зниженою вдвічі процентною ставкою за користування кредитним лімітом, про що повідомив на офіційному сайті ПриватБанку. Для всіх клієнтів, які вноситимуть обов`язковий щомісячний платіж 5% від суми заборгованості, діятиме процентна ставка 1,7% на місяць. Якщо клієнт не погасив мінімальний платіж, проценти будуть нараховані за стандартними ставками 3,4% (для картки «Універсальна Голд») та 3,5% (для картки «Універсальна»). Якщо клієнт вносить меншу суму, але не нижче 1,5% від суми заборгованості, то процентна ставка на залишок заборгованості становитиме 2,5% на місяць (за умови, що в цей період буде внесено щомісячний платіж не менше ніж 1,5% від суми заборгованості). Повідомлення про тимчасові пільгові умови було розміщено на офіційному сайті АТ КБ "ПриватБанк" https://privatbank.ua/help/credit-holidays) Отже, процентна ставка у розмірі 1,7 % та 2,5% на місяць, що відображено у банківській виписці та розрахунку заборгованості у період квітень-грудень 2022 року, це реалізація запроваджених Банком тимчасових пільгових умов кредитування для клієнтів банку у зв`язку з воєнним станом, та жодним чином не спростовує факту погодження між позивачем та відповідачем умов договору та обов`язки позичальника повернути кредит та сплатити відсотки. Також звертаємо увагу суду, що Відповідач не надав жодних заперечень щодо факту отримання картки Універсальна Gold та користування кредитними коштами. Відповідач не звертався до Банку задля розірвання договору, а навпаки погодився з його умовами та прийняв їх до виконання, адже протягом тривалого часукористувався кредитною карткою та частково погашав заборгованість.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, заочне рішення суду - залишити без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано відомостей щодо типу виданої позичальнику картки, а з наданих документів суд позбавлений можливості визначити який саме розмір процентної ставки погоджено сторонами та фактично застосовувався до позичальника за договором від 26.08.2021 (оскільки у заяві визначено різний розмір процентної ставки до двох різних типів карток, інформації щодо типу виданої відповідачу картки матеріали справи не містять). Виписку по рахунку та розрахунок заборгованості, на які в позовній заяві посилається представник позивача щодо розміру процентної ставки, суд не може вважати беззастережним доказом на підтвердження розміру узгодженої сторонами процентної ставки.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.08.2021 між банком та відповідачем підписано заяву №б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.22-32), згідно якої відповідач підписанням заяви приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того у заяві зазначені наступні умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, сума кредиту: до 50000.00 грн. - для карт «Універсальна», до 75000.00 грн. для карт «Універсальна Голд», строк - 12 місяців з пролонгацією, мета - споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом, процентна ставку 42.0 % річних для карт «Універсальна», 40.8 % - для карт «Універсальна Голд». Також зазначений порядок повернення кредиту та наслідки невиконання/прострочення виконання зобов`язань, угода про використання простого електронного підпису, витяг з умов та правил надання банківських послуг. Заява підписана відповідачем власним підписом в електронному вигляді 26.08.2021 12:38:36.

Крім того надано паспорт кредиту від 26.08.2021 (а.с.33-37), в якій зазначено істотні умови кредитного договору: сума кредиту, строк договору, процентна ставка, витрати за кредитом, порядок повернення кредиту, відповідальність за порушення виконання зобов`язання та інші умови. Суд зазначає, що у паспорті кредиту зазначені умови кредитування для карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, MC Black Edition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite. Паспорт кредиту підписано відповідачем власним підписом в електронному вигляді 26/08/2021.

Суду надано виписку за договором №б/н за період з 01.12.2021 по 09.09.2024 (а.с.21), згідно якої відповідач дійсно користувався наданими коштами.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, 26.08.2021 між банком та відповідачем підписано заяву №б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.22-32).

Також позивачем наданий паспорт кредиту підписаний відповідачем в електронному вигляді власноручним підписом 26.08.2021 (а.с.33-37), в якому зазначено істотні умови кредитного договору для карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, VC World Black Edition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite.

Банк просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором у сумі 60960,26 грн , яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 50552,21 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10408,05 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано відомостей щодо типу виданої позичальнику картки, тому суд позбавлений можливості визначити який саме розмір процентної ставки погоджено сторонами та застосовувався до позичальника за договором від 26.08.2021, оскільки у заяві визначено різний розмір процентної ставки до двох різних типів карток, а саме Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, VC World Black Edition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite, інформації щодо типу виданої відповідачу картки матеріали справи не містять.

Отже, оскільки неможливо встановити який розмір процентної ставки погоджено сторонами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості та рух коштів по картці не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах.

Колегія суддів позбавлена можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови цього договору могли бути порушені відповідачем.

Щодо долученої до апеляційної скарги довідки про видані картки то судова колегія її до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до частин другої третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так, відповідно до частин другої, восьмої, десятої статті 83 ЦПК України особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Апеляційна скарга не містить клопотань із зазначенням причин не подання цих доказів до суду першої інстанції.

Долучення такого доказу є порушення принципу правової визначеності. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові №552/7368/21 від 21.08.2023 року.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.В. Маміна