Справа № 509/6345/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року с-ще .Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Сірман Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/6345/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області про продовження строку прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померда її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,0702 га, надана для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку.

Позивач проживала окремо від матері на час її смерті, з часу повномасштабного вторгненя рф на території України, після 24.02.2022 року вона з матір`ю та сестрою ОСОБА_2 припинила будь-які відсини та спілкуваня. У зв`язку з чим не знала про смерть матері, а дізналась випадково лише влітку 2024 року, коли виїжджала за кордон, у розмові від жительки с-ща Овідіополь.

До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивач звернулася лише в жовтня 2024 року, після того як отримала довідку №02-06/210/2187 від 25.09.2024 р., видану Овідіопольською селищною Радою Одеського району Одеської області (за даними домової книги ОСОБА_3 на момент смерті проживала та була зареєстрована одна в житловому дубинку АДРЕСА_1 ).

Однак, позивачу було роз`яснено що передбачений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця вже сплинув, та для поновлення даного строку їй рекомендовано звернутися до суду.

Позивач вважає, що обставини, які стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини, не залежали від її волі, та вона не могла вплинути будь-яким способом чи подолати їх, адже запровадження в Україні воєнного стану та її відсутність поряд із матір`ю особливо у період після 24.02.2022 р., коли розпочалася військова агресія російської федерації проти України, через шо вона не знала про смерть матері, а дізналася лише влітку 2024 р., коли вже минуло півроку після її смерті, а також її від`їзд за межі території України в 2024 р. на кілька місяців, та відсутність оригіналів документів, зокрема, свідоцтва про смерть матері - всі ці обставини були об`єктивними та непереборними, а також істотними, адже саме від них залежала можливість позивача прийняти спадщину. Тому вважає, що є достатні підстави для визначення судом додаткового строку, необхідного для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 04.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

11.02.2025 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить провести розгляд справи без її участі та надати її сестрі ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Овідіопольську селищну раду Одеського району Одеської області.

18.04.2025 року від представника відповідача Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області Сонцевої В.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, просить розглянути справу з урахуванням наявних доказів та прийняти рішення на розсуд суду.

03.06.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність сторін за наявними матеріалами у справі, з урахуванням поданих учасниками справи заяв про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається в позові, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 , Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом ипро смерть серії НОМЕР_3 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,0702 га, надана для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку.

Згідно довідки Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області № 02-06/210/2187 від 25.09.2024 року ОСОБА_3 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала та булаа зареєстрована одна в житловому будинку 6/1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно листа приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Мірошниченко Н.М. №469/01-16 від 07.10.2024 року, до неї усно звернулась ОСОБА_1 з питанням про надання документів, необхідних для оформлення спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даним листом позивача повідомлено про неможливість отримання спадщини у зв`язку з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку з дня відкритя спадщини, рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Мірошниченко Н.М. №1/01-16 від 13.01.2025 року повідомлено суд, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , нею не заводилась.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач має право звернутися до судових органів для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на день смерті.

Суд встановив, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що до літа 2024 року не знала про смерть матері, та узв`язку із військовим вторгненням рф на територію України в лютому 2022 року не підтримувала будь-яких контактів із своєю сестрою та матір`ю, влітку протягом двох місяців перебувала за межами території України, про смерть матері дізналась випадково у розмові із жителькою с-ща Овідіополь. Після чого вчинила дії зі звернення до нотаріуса з питанням прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що ОСОБА_1 має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право позивача на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову.

Згідно проголошеного принципу та враховуючи вищезазначені обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст.1269,1270,1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном три місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18.07.2025 року.

Головуючий: Є.М.Панасенко