Провадження № 2/344/4188/25
У Х В А Л А

29 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Інтернет видання Знай.UA, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція новин «Фіртка», Інтернет-видання POLITEKA, Інтернет-видання «Вголос», Інтернет-видання Ненька Інфо, Інтернет-видання 360 ua, Інтернет-видання depo.ua, Інтернет-видання Фраза.юа, Інтернет-видання парламент.ua, Інтернет-видання Інформатор, Інтернет-видання ОР «Кримінал», Інтернет-видання my.новини, Інтернет-видання «Шепетівський вісник», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення про спростування недостовірних відомостей, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів за участі третьої особи про спростування недостовірних відомостей, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

25.07.2025 року позивач подав до суду клопотання, в якому просив продовжити термін для усунення недоліків до 30 днів та уточнити суму судового збору, яка підлягає сплаті.

В клопотання позивач вказує, що ухвала суду викладена в судових реєстрах 14.07.2025 року, однак позивачем до даного часу не отримано, в ухвалі зазначено необхідність усунути недоліки вказані в ухвалі суду, виконати вимоги суду, враховуючи великий об`єм доданих документів у 10-денний термін є проблематичним.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що причини не усунення недоліків у строк, визначений судом, на які посилається позивач, неможливо визнати поважними, з огляду на наступне.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, позивачем не зазначено обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що зазначені позивачем доводи для продовження процесуального строку на усунення недоліків не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, суд вважає, що наведені позивачем підстави для продовження процесуального строку є неповажними.

Посилання позивача на великий обсяг доданих документів не є підставою для продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, оскільки обов`язок надання до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб був відомий позивачу до звернення до суду з відповідним позовом, оскільки вимоги, які ставляться до позовної заяви, встановлені цивільним процесуальним законодавством перебувають в загальному доступі.

Крім того, позивач просить уточнити суму судового збору, яка підлягає сплаті, виходячи з максимального розміру сплати судового збору 15 140 грн., посилаючись на п.1 ч.1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Доводи зазначені позивача є необґрунтованими, оскільки норма п.1 ч.1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлює ставку за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем.

Натомість, позивач звернувся до суду з позовною заявою про спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди.

Підпунктом 5 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211, 20 грн.

Пунктом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, не встановлено підстав для задоволення клопотання позивача.

Повернення заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви у строк встановлений судом, не порушує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ заявника до суду і не нівелює його суті. Зазначене повернення заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог ухвали.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем отримано копію ухвали від 08 липня 2025 року 25 липня 2025 року, про що міститься відмітка про отримання позивачем.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання позивача від 25 липня 2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бородовський С.О.