Справа № 286/423/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

присяжних Романенко С.І., Толкач Н.М.,

з секретарем Грищенко Н. А.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Овруцький відділ реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Кам`янецька селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2025 року ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце народження смт. Новгородка Кіровоградської області), РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий Новгороднівським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 16.12.1998 р., який зник безвісти 16.01.2023 року, в районі населеному пункті Бахмут Донецької області під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті населеному пункті Бахмут Донецької області, Україна. Мотивує це тим, що вона є дружиною військовослужбовця ЗСУ солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , який з 09.01.2023 року рахується зниклим безвісти в районі н.п. Бахмут Донецької області. Наразі у неї не має жодних достовірних даних про місце пребування її чоловіка та його стану здоров`я. З січня 2023 року у родини відсутній будь-який зв`язок, телефон перебуває поза зоною досяжності. Пошуки чоловіка результатів не дали, відсутні відомості, що він може бути в полоні. Оголошення чоловіка померлим їй необхідно для отримання свідоцтва про його смерть для подальшого оформлення пільг, компенсацій та спадщини.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року до участі у справі залучено неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 надала письмові заперечення на заяву, в яких просить заяву залишити без задоволення посилаючись на те, що за наявною інформацією, ОСОБА_6 міг потрапити до полону або зникнути безвісти в зоні бойових дій. Його доля достеменно не встановлена. Військовою частиною НОМЕР_1 офіційно не підтверджено факт загибелі. Крім того, варто зазначити, що в матеріалах проведеного службового розслідування не зазначено про жодного свідка, який би підтвердив те, що ОСОБА_2 отримав поранення або загинув. На даний час ведеться досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії спрямовані на повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_2 .. Оскільки результатів досудового розслідування за № 0000071 ще не має, що також підтверджує передчасність звернення ОСОБА_4 з заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим. Крім того, вважає за необхідне зазначити, що на момент подання заяви відсутні будь-які достовірні докази, які б однозначно свідчили про смерть особи, зокрема результати генетичної (ДНК) експертизи, які би підтверджували ідентифікацію останків саме ОСОБА_2 . Без такого підтвердження припущення про його смерть не можуть вважатися належно обґрунтованими. Навпаки, у разі відсутності збігу ДНК із родичами це є прямим доказом того, що виявлені останки не належать розшукуваній особі, що, у свою чергу, унеможливлює її визнання померлою в порядку, передбаченому законом.

Представник заявника надала відповідь на відзив, в якому просить заяву задовольнити, зазначає, що заявниця неодноразово направляла звернення в різні структури, які займаються пошуком військових (СБУ, Координаційний центр з питань поводження з військовополоненими, НІБ, ДП «Розбудова миру» та інші) отримувала відповіді про те, що відсутня будь-яка інформація про тіло та місцезнаходження ОСОБА_2 . Третій рік ведеться досудове розслідування за №0000071, яке не дає жодних результатів і досі немає ніяких відомостей про обставини зникнення та місцезнаходження ОСОБА_2 . Рідні ОСОБА_2 здали генетичний ДНК-матеріал, будь-яких збігів не виявлено. Із пояснень військовослужбовців встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на позиції «Луцьк» в районі н.п. Бахмут Донецької області відбувались штурмові дії противника, вівся обстріл з автоматичної та мінометної зброї по позиціях. Військові російської армії розпочали масовий наступ. Вони тримали оборону, в них почали закінчуватися боєприпаси. При переміщенні на запасні позиції було виявлено відсутність солдата ОСОБА_2 водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Подальша доля військовослужбовця ОСОБА_2 їм невідома. З урахуванням наведеного, немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів викладених у заяві.

Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі, але за участю представника ОСОБА_1 . Заяву просить задовольнити у повному обсязі.

Представник Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заінтересовані особи - Овруцький відділ реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки своїх представників не повідомили.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просить її задовольнити з підстав викладених у ній.

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 пояснила, що доказів загибелі ОСОБА_2 немає, заявник просила її не заперечувати проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 11.07.2017 року ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9,10).

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що свідчать копії свідоцтв про смерть серії НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 (а.с.113, 115, 116).

Також, ОСОБА_2 від першого шлюбу має неповнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 114).

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.12.2022 р. рядового ОСОБА_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_8 , призначено на посаду водія заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_4 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , та вважати таким, що з 30.12.2022 року посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 13).

09.01.2023 року ОСОБА_2 зник безвісти в районі н.п. Бахмут Донецької області під час виконання бойового завдання, в результаті обстрілу зі сторони противника, що підтверджується копією сповіщення сім`ї № 41 від 13.01.2023. (а.с.14).

16.01.2023 р. за заявою ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000071 про зникнення безвісти військовослужбовця ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував біля н.п. Бахмут Донецької області, де проходили бойові дії (а.с. 15).

За результатами службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , проведеного командиром військової частиною НОМЕР_7 , було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Бахмут Донецької області, в результаті нападу зі сторони противника, безвісти зник військовослужбовець НОМЕР_4 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 18-23).

Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими надав ОСОБА_4 письмові відповіді від 21.04.2023 №222/КШ//4442, від 11.12.2023 року №222/КШ/7079, від 19.01.2024 №222/КШ/973, від 23.02.2024 року №222/КШ/3280, у яких окрім іншого, зазначено, що за результатами розгляду звернення повідомляють, що військовослужбовця ОСОБА_2 включено в реєстр Національного інформаційного бюро. Однак, перебування зазначеного військовослужбовця у полоні держави-агресора не підтверджено російською стороною та Міжнародним Комітетом Червоного Хреста, іншої інформації у Координаційному штабі немає (а.с. 32-37).

Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20231128- 2747 від 28.11.2023 року свідчить, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується таким, як зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти 27.11.2023 року (а.с. 104).

У листі Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Служби Безпеки України у письмовій відповіді № 33/7-Л-10271-В від 28.12.2023 року, вказано, що в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 .. Водночас офіційна інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця вказувала на його місцезнаходження, до Об`єднаного центру не надходила (а.с.37).

Уповноважений з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин у листі за №22/Л-12489-13-7864 від 25.07.2023 р. зазначив, що пошукові заходи як правило здійснюються на деокупованих територіях України. На тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях пошукові роботи не здійснюються через загрозу здоров`ю та життю членів пошукових груп. Висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть ОСОБА_2 в порядку визначеному ст. 21 ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», Уповноваженим не складався (а.с.39, 96).

Військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_4 надано відповідь від 26.01.2024 року №394, у якій окрім іншого, зазначено, що ОСОБА_2 , який знаходився у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , 09.01.2023 р. зник безвісті за особливих обставин під час воєнних дій неподалік м. Бахмут Донецької області під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини, здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації. Зазначені факти встановлені службовим розслідуванням, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності). «Про результати службового розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_2 » від 30.03.2023 №611. З 09.01.23 по теперішній час даних щодо місця знаходження військовослужбовця, стану здоров`я у посадових осіб військової частини НОМЕР_1 не має, не обліковано. Зазначено, що військова частина НОМЕР_8 6 не наділена повноваженнями щодо самостійного встановлення місця перебування (розшуку) військовослужбовців, що потрапили в полон. Держава-агресор не надає інформації про утримання громадян України чи іноземних громадян під своїм контролем (її окупаційних сил чи окупаційних адміністрацій), а також їх тримання та стан здоров`я (а.с.85).

Згідно листів Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» № 14758-23 від 13.11.2023 р. №06-04/17234 від 05.09.2024 р., №08-11/21795 від 13.06.2025 відомості по ОСОБА_2 внесені до реєстру НІБ, інформація про перебування в полоні відсутня, інформація від Центрального агентства з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_2 до НІБ не надходила (а.с.41, 54, 179).

Державний науково-дослідний експертно - криміналістичний центр листом №19/2-42190/Л-200 14.11.2023 повідомило ОСОБА_4 , що в Центральному обліку генетичних ознак людини експертної служби МВС збігів по ДНК-профілях ОСОБА_2 не має.

В листах ГСУ Національної поліції України № 24/Л-2186/вс від 10.05.2023 р., ГУНП в Кіровоградській області №Л-279/27/02-2023 від 30.06.2023 p., СУ ГУНП в Донецькій області №Л-721/20/02-2024 від 04.01.2024 р., Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області №11513/401/02- 2024 від 11.09.2024 р. вказано, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 по факту зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 триває, станом на 11.09.2024 р. збігів з ДНДЕКЦ про ймовірні збіги з наявними у базі даних ДНДЕКЦ МВС України по облікованих невстановлених трупів по Україні «ЦОГОЛ» та «ЕРГІЛ» не було (а.с. 42, 44, 50, 51).

Згідно листа Центрального управління цивільно-військового співробітництва Генерального штабу Збройних Сил України №188/4/1729 від 12.09.2024 р., в Центральному управлінні наявна інформація щодо факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 та місце зникнення, з огляду на тимчасову окупацію території навколо та безпосередньо н.п. Бахмут Донецької області, критичну близькість до району ведення активної фази бойових дій, евакуація полеглих оборонців України ускладнена, реалізація пошуково-евакуаційних заходів українськими пошуковими групами на згаданій території тимчасово обмежена та проводиться в залежності від активності противника та обстановки на лінії бойового зіткнення. Станом на 12.08.2024 p., серед полеглих оборонців України, репатрійованих з тимчасово окупованих територій України, загиблого з персональними даними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 російською стороною не передавалося (а.с.52).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанову Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 наголосила на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 р.

Як вбачається з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 р., н.п. Бахмут з 24.02.2022 р. по 12.12.2023 р. перебувало в зоні активних бойових дій та з 13.12.2023 р. по теперішній час є тимчасово окупованим.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що місце можливої загибелі ОСОБА_2 на даний час є тимчасово окупованою територією, тобто територією, на якій не закінчились воєнні дії. При цьому, суд бере до уваги, що станом на 09.01.2023 року, тобто станом на день можливої загибелі ОСОБА_2 в н.п. Бахмут Донецької області проводились бойові дії для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони України та її територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил рф на території Донецької області, як це зазначено в Акті службового розслідування. Отже, як на день можливої загибелі ОСОБА_2 так і протягом наступного часу, н.п. Бахмут Донецької області є територією воєнних дій.

Суд бере до уваги, що внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація в районі вказаного вище населеного пункту може бути невизначеною та непередбачуваною, що ускладнює встановлення обставин зникнення особи. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Особа може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій. В умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини.

Крім того, заявницею та її представником не надано суду будь яких достовірних доказів про ймовірність того, що ОСОБА_2 саме загинув внаслідок бойових дій (покази свідків, медичні документи, акт про смерть, лікарське свідоцтво про смерть, документи видані медичними закладами, що розташовані на тимчасово окупованій території тощо). Зміст наданих заявницею доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 зник безвісти, але це не означає що він саме загинув, адже він міг потрапити до полону, або зникнути за інших обставин. Вказане унеможливлює встановлення факту смерті ОСОБА_2 за певних обставин. Долучений до справи акт службового розслідування та інші докази, зокрема, сповіщення, достеменно підтверджують факт зникнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 за особливих обставин під час виконання бойового завдання, але не факт його смерті (загибелі) у цей день.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 294, 308 ЦПК України, на підставі ст. ст. 46-48 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 в задоволенні заяви про оголошення особи померлою.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Присяжні: С.І. Романенко

Н.М. Толкач

Повний текст рішення складено 01 серпня 2025 року.