Справа № 279/3173/25
Провадження № 2/279/1510/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/3173/25 за позовом Управління поліції охорони в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони, зазначивши, що 01.03.2019 року між Управлінням поліції охорони в м.Києві та ОСОБА_1 було укладено договір №158/29/17/2/ОБ/ОС-2019 про централізовану охорону майна з реагуванням наряду поліції охорони за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна та обслуговування сигналізації, що встановлена на об`єктах відповідача, а відповідач зобов`язався здійснювати оплату цих послуг.

Позивач свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі, у відповідності до умов Договору. Відповідач свої зобов`язання в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за надані йому послуги, належним чином не виконав в результаті чого виникла заборгованість по оплаті за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року; а саме: за жовтень 2024 року в сумі 409,50 грн; за листопад 2024 року в сумі 695,75 грн; за грудень 2024 року в сумі 713,75 грн.; за січень 2025 року в сумі 713,75 грн.

Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку наявна сума заборгованості не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 2532 грн.75 коп заборгованості та сплачений судовий збір.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

01.03.2019 року між Управлінням поліції охорони в місті Києві та ОСОБА_1 укладено договір 158/29/17/2/ОБ/ОС-2019 про централізовану охорону майна з реагуванням наряду поліції охорони, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна замовника на об`єктах та обслуговування сигналізації, що встановлена на об`єктах замовника, перелік та адреси яких зазначені у дислокації (пункт 1.1. договору).

У пункті 1.2. договору вказано, що охорона майна, що знаходиться на об`єкті, здійснюється виконавцем у дні і години, вказані у дислокації.

Згідно пункту 2.1. договору ціна охоронних послуг за цим договором є договірною і визначається сторонами в розрахунку та протоколі погодження договірної ціни (додатки №№ 2,4 до договору), які є невід`ємною частиною цього договору.

Оплата охоронних послуг здійснюється Замовником на умовах попередньої оплати, шляхом перерахування плати встановленої п.2.1 Договору на рахунок Виконавця до 20 числа поточного місяця за послуги, які будуть надані в наступному місяці. (пункт 2.5. договору).

Як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання в частині своєчасної оплати не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року, яка становить 2532 грн. 75 коп., та яка підтверджується актами виконаних робіт.

Зважаючи на наявність заборгованості у відповідача, яка не погашена останньою у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно частини першої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За змістом частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої-другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною третьою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

До матеріалів справи позивачем долучено акти прийому-здачі виконаних послуг за жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень 2025 року та акти звірки взаємних розрахунків.

04 березня 2025 року Управління поліції охорони в м. Києві направило на адресу відповідача претензію вих. № 170/43/31/16/01-2025 та 01 квітня 2025 року за вих.. № 1009/43/31/5/03-2025 щодо погашення заборгованості на суму 5445 грн.75 коп. та попередило, що у разі несплати суми боргу буде вимушене звернутися до суду.

Як свідчать матеріали справи, вказана вище претензія була залишена без реагування з боку відповідача.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем у справі не надано суду жодних заперечень щодо укладання такого договору із позивачем, отримання послуг за ним, а також заперечень та доказів щодо відсутності у нього заборгованості за договором чи існування її в меншому розмірі, ніж зазначено у позовній заяві.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог Управління поліції охорони в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги за договором від 01 березня 2019 року у розмірі 2532 грн.75 коп., відповідно, про наявність правових підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись частиною першою статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони у м.Києві суму заборгованості за послуги охорони відповідно до договору №158/29/17/2/ОБ/ОС-2019 від 01 березня 2019 року за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року у розмірі 2532 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять дві ) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони у м. Києві судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім ) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач Управління поліції охорони в м. Києві, місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 9, IBAN НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк", код ЄДРПОУ - 40109147.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом