Справа № 177/1494/25
Провадження № 2/177/1006/25
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

31 липня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 09.06.2025 до суду з указаним позовом та просив зменшити розмір стягнутих з нього рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2025 у справі № 177/651/25 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/6 заробітку щомісячно, на період продовження нею навчання до серпня 2027 року, але не більш як до 23-річного віку, починаючи стягнення з 19.03.2025.

В обґрунтування позову вказав, що заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2025 із нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на період її навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Окрім ОСОБА_2 , у позивача є неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої він сплачує аліменти за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області в розмірі 1/6 частини заробітку до повноліття дитини. Тобто, загальний розмір сплачуваних позивачем аліментів за рішенням суду на двох утриманців становить 42%. Наразі у позивача змінився сімейний стан, оскільки він уклав шлюб із ОСОБА_3 та у новому шлюбі народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 не працює, доглядає за малолітньою донькою, позивач є єдиним годувальником сім`ї, інших доходів родина не має. Щомісячний заробіток позивача складає 20000,00 грн, з якої він сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 близько 3700,00 грн, доньки ОСОБА_7 5000,00 грн, та після вирахувань податків, на руки він отримує 8000,00 грн, що не вистачає для забезпечення нової родини, у зв`язку з чим, він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони та третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2025 (справа № 177/651/25) з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 від усіх доходів ОСОБА_1 щомісячно, на період продовження навчання до серпня 2027 року, але не більше як до 23-річного віку, починаючи стягнення з 19.03.2025(а.с.9-11).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються вказаним заочним рішенням суду, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, що визначено ст. 198 СК України.

Відповідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України.

Аналогічне роз`яснення надане і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3.

При цього, із аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13, із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підтвердження змін у матеріальному стані позивач вказував, що окрім відповідача ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх доньок та дружину, яка не працює, а тому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки на доньку, яка продовжує навчатися, не має об`єктивної можливості.

Як слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ від 11.02.2021 (справа № 177/172/21), яким із ОСОБА_9 стягуються на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.02.2021 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 04.06.2022 уклали шлюб, зареєстрований Криворізьким відділом ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6).

Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Мешканцями будинку АДРЕСА_1 , 01.06.2025 складено акт про фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_2 ЛітовченкаП.А. разом із дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_10 (а.с.12).

ОСОБА_3 працює у Відокремленому структурному підрозділі «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» та з 30.01.2023 по 02.12.2025 знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до 3-х років (а.с.14).

Відповідно до наданої головним бухгалтером ТОВ «Аквапласт» довідки від 06.06.2025, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Аквапласт» на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду, де отримує стабільний заробіток, щомісячно нараховується заробітна плата у розмірі 20500,00 грн, з якої утримуються аліменти (а.с.13).

Виконкомом Покровської районної у місті ради 07.07.2025 видано посвідчення НОМЕР_3 , що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є багатодітними батьками (а.с.15).

Відповідно до ст. ст. 13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На переконання суду зазначені позивачем обставини мають значення для правильного вирішення справи і повинні бути враховані під час визначення розміру аліментів.

Суд звертає увагу, що аліменти на утримання дітей повинні бути не тільки достатніми, але і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Із урахуванням зазначених конкретних обставин справи та інтересів дітей, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів та зменшити їх з 1/4 до 1/6 від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, що є розумним, пропорційним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дітей, із урахуванням матеріального становища позивача.

Однак, вимога позивача про зміну розміру стягуваних із нього аліментів з 19.03.2025, задоволенню не підлягає.

Згідно роз`яснення у постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», від 15.05.2006 № 3, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і на період продовження навчання ОСОБА_2 , до серпня 2027 року, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) за заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2025 (справа № 177/651/25), зменшивши з 1/4 до 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, на період продовження ОСОБА_2 навчання, до серпня 2027 року, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду складено 31.07.2025

Суддя: