Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Наталія Анатоліївна, про визнання договорів недійсними та витребування майна за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2025 року
В С Т А Н О В И В:
Постановою Волинського апеляційного суду від 23 липня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 09 січня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 62.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

28 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вказував, що позивач у суді апеляційної інстанції поніс витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких становить 12 000 грн і в апеляційній скарзі він зазначав, що відповідні докази на підтвердження розміру таких витрат будуть подані протягом п`яти днів з моменту винесення рішення судом апеляційної інстанції. Крім того, апеляційний суд не вирішив питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у суді першої інстанції. Просив апеляційний суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 12 000 грн, а також вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у суді першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Датою ухвалення додаткової постанови у цій справі є 01 серпня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення суду у цій справі належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в апеляційній скарзі заявив про стягнення з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, зробивши до закінчення судових дебатів відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України заяву про подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів з моменту винесення рішення апеляційним судом. В апеляційній скарзі представник позивача зазначив, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 30 000 грн.

Протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення представник позивача ОСОБА_1 Войціховський А. В. подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду та приєднав відповідні докази, а саме: акт приймання-передачі послуг від 23 липня 2025 року № 2, наданих на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 35/24 від 21 листопада 2024 року та платіжну інструкцію про сплату ОСОБА_1 адвокату Войціховському А. В. на підставі зазначеного акту 12 000 грн. Згідно із зазначеним актом адвокат Войціховський А. В. надав ОСОБА_1 правову допомогу, а саме: підготовка та подання апеляційної скарги вартістю 9 000 грн за 6 год. роботи, участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 23 липня 2025 року вартістю 3 000 грн за 1 год. роботи. У суді першої інстанції представник позивача раніше подав договір про надання правової (правничої) допомоги № 35/24 від 21 листопада 2024 року. Згідно з умовами договору (пункти 3.2., 3.3.) вартість однієї години роботи виконавця (крім участі в судових засіданнях) становить 1 500 грн, вартість участі виконавця в судових засіданнях становить, зокрема, у суді апеляційної інстанції 3 000 грн в межах одного судового дня. Відповідно до п.3.4. договору оплата правничої допомоги (винагороди) здійснюється клієнтом упродовж 10 календарних днів з дня підписання акту наданих послуг/виконаних робіт, оплата може здійснюватися авансом.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься наступний правовий висновок.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

31 липня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 подала до апеляційного суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій зазначала, що представник позивача у суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів не зробив відповідної заяви як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в апеляційній скарзі не зазначив попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат та приєднані ним до заяви докази не відповідають тим, що зазначені в законодавстві, на підставі яких встановлюється розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, тому вважає, що підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення відсутні. Також вказувала, що представник позивача у суді першої інстанції разом із заявою по суті спору не подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Крім того, заявлений у суді першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу в 38 500 грн є неспівмірним зі складністю справи та обсягом послуг, які надані адвокатом у цій справі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не подали.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про неспівмірність понесених позивачем у суді апеляційної інстанції зазначених витрат, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволена частково, а оскаржуване рішення суду скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, ураховуючи складність справи та надані адвокатом послуги, зокрема, подання апеляційної скарги, а також час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а саме участь в одному судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, тому з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 грн по 3 000 грн з кожного відповідача, що буде відповідати критерію співмірності та обґрунтованості таких витрат, які реально понесені позивачем ОСОБА_1 .

Разом з тим, не підлягає задоволенню заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду в частині щодо нового розподілу судових витрат, понесених у суді першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем таких витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції. В матеріалах справи наявний лише акт приймання-передачі послуг від 17 березня 2025 року № 1, наданих на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №35/24 від 21 листопада 2024 року. Доказів оплати позивачем ОСОБА_1 адвокату Войціховському А. В. послуг з надання правової допомоги на підставі зазначеного акту як це обумовлено у п. 3.4. договору про надання правової (правничої) допомоги № 35/24 від 21 листопада 2024 року (10 днів з дня складення акту приймання-передачі послуг від 17 березня 2025 року № 1) матеріали справи не містять.

Зважаючи на наведене, заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду у цій справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень по 3 000 (три тисячі) гривень з кожного.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: