Справа № 163/1093/25
Провадження № 2/163/324/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

29 липня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді Гайдук А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

19.05.2025 представник позивача - Дідух Є.О. через підсистему Електронний Суд подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4378236 від 11.02.2024 року у сумі 97 929,08 грн. та судові витрати у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 11.02.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора уклали електронний договір № 4378236 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 13000,00 грн., строк кредиту 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в зазначеній сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ Універсал Банк.

23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ Українські Фінансові Операції укладено договір факторингу №23/09/2024, за яким ТОВ Лінеура Україна відступило право вимоги за кредитним договором №4378236 від 11.02.2024 на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь зазначену суму заборгованості.

За указаним позовом ухвалою від 27 травня 2025 року відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 08 липня 2025 року призначено судовий розгляд у даній справі.

28 липня 2025 року на електронну адресу суду надійшла витребовувана інформація від «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву, в якій проти винесення заочного рішення не заперечив та просив суд розглядати справу без його участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному сайті судової влади, в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

11.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Сredit7», укладено договір про надання споживчого кредиту № 4378236. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІКС Товариства.

Згідно п.1.2., п.1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 13000,00 грн; строк кредиту 360 днів.

Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4378236 від 11.02.2024 містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, орієнтовну загальну вартість кредиту тощо.

Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 11.02.2024 15:31:16 на суму 13000.00 грн.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів від ТОВ «Лінеура Україна» підтверджується інформацією, наданою «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 28 липня 2025 року.

23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 23/09/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, вбачається, що ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 70 927,74 грн., з яких: 10 000,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54 427,24,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6 500, 00 сума заборгованості за пенею.

Станом на дату укладення вказаного договору факторингу строк дії кредитного договору № 4378236 від 11.02.2024 року не закінчився (до 04.02.2025), тому в межах дії цього договору ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24.09.2024 року по 04.02.2025 року (134 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 33 501,34 грн.

З урахуванням того, що позивач списав заборгованість по пені у розмірі 6 500,00 грн., відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4378236 від 11.02.2024 року у сумі 97 929,08 грн., що складається з тіла кредиту - 10 000,50 грн. та нарахованих процентів - 87928.58 грн.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наведене свідчить про існування між ТОВ «Українські фінансові операції» та ОСОБА_1 договірних кредитних зобов`язань. Існування у відповідача заборгованості перед Банком за цим кредитним зобов`язанням в загальній сумі 97 929,08 грн. об`єктивно підтверджується відповідними розрахунками заборгованості. Жодних заперечень чи доказів спростування такого розміру заборгованості за кредитом відповідач суду не надав.

У частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, тим самим порушив його умови, у зв`язку із чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 97 929,08 гривень, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, заявку на виконання доручення до вказаного договору, акт прийому-передачі наданих послуг та детальний опис робіт.

Слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Тому, враховуючи вищевказане, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 4378236 від 11.02.2024 року у сумі 97 929,08 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 08 копійок, яку становлять:

- 10 000 (десять тисяч) гривень 50 копійок заборгованості за тілом кредиту;

- 87 928 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 58 копійок заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Українські фінансові операції» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 6000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Інформація про сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»; місце знаходження - вулиця Набережно-Корчуватська 27/2, місто Київ; ;

відповідач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук