Справа № 296/6241/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання щомісячно в розмірі 3 028 гривень, починаючи з дня подачі позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років;

- стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 04.11.2000 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29.09.2021. Від шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що на даний час ОСОБА_6 , яка досягла повноліття навчається в ОСОБА_7 фаховому коледжі культури та мистецтв ім.І.Огієнка на денному відділені на ІІІ-му курсі за спеціальністю Декоративно-прикладне мистецтво. Хоча ОСОБА_6 навчається безоплатно, але позивачці як матері необхідно платити за її проживання, забезпечувати доньку одягом, взуттям, їжею, лікуванням в разі потреби. Крім цього, для забезпечення нормальних умов навчання як студентці, ОСОБА_6 необхідне канцелярське приладдя, книги, є потреба з оплати за інтернет-послуги та послуги стільникового зв`язку тощо. Відповідач є особою працездатного віку, неофіційно працює, має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, однак матеріальної допомоги не надає. Вважає, що доцільно стягувати аліменти в розмірі визначеного державою на 2025 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 3 028 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , та її батьками записані сторони по справі: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2021 року у справі № 296/5799/21 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.11.2021 у цивільній справі №296/6585/21 позов ОСОБА_1 задоволено та ухвалено:

- стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на період навчання щомісячно в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 26.07.2021 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку;

- стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.07.2021.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 16.04.2025, сформованої головним державним виконавцем Корольовського ВДВС у місті Житомирі Марією Трохачовою, розмір заборгованості ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 296/6985/21 за період з липня 2021 року по 31 березень 2025 року становив 85 825,16 грн.

У відповідності до довідки від 13.05.2025, ОСОБА_4 навчається в Житомирському фаховому коледжі культури і мистецтв імені Івана Огієнка, І рівня акредитації на третьому (9 клас) курсі за спеціальністю "Декоративно-прикладне мистецтво", форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026.

Згідно довідки ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області № 1888/5936 від 16.06.2025 та витягу з реєстру територіальної громади № 2025/006354600 від 15.05.2025, ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0252 та садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17057489 та № 17054656).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексуУкраїни (далі по тексту - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №6 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Положеннями частини 1 статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 СК України, а також те, що аліменти на утримання ОСОБА_4 стягувались до 03.06.2025, наразі відповідач сплачує також аліменти на дочку ОСОБА_5 в розмірі 1 500 грн (до 29.12.2025).

ОСОБА_4 навчається на денній формі в Житомирському фаховому коледжі культури і мистецтв імені Івана Огієнка та у зв`язку із цим не має можливості працювати та отримувати доходи, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням (на навчальне приладдя, харчування, одяг тощо).

Суд також бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, на праві власності має земельну ділянку та садовий будинок, відомості про його тяжкий стан здоров`я та скрутне матеріальне становище матеріали справи не містять.

Відповідач ОСОБА_2 на спростування доводів позивачки будь-яких доказів не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 028 грн, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 06 червня 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 028,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 06 червня 2025 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 серпня 2025 року.

Суддя М. В. Петровська