ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5417/25 Справа № 211/7184/23 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 211/7184/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року, яке ухвалено суддею Юзефовичем І. О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 24 листопада 2016 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 46,80% на рік на суму залишку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг в А-банку» та «Тарифами Банку», які розміщені на банківському сайті http://а-bank.cоm.ua, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тирифів, а також інших умов обслуговування рахунків. «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 26 вересня 2023 року відповідач має заборгованість у сумі 85 353,54 грн, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 50 475,73 грн - заборгованість за кредитом; 34 877,81 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн - заборгованість за штрафами, яку позивач просив стягнути з відповідача та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 14 березня 2024 року позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено повністю.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 14 березня 2024 року скасоване, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, ухвалюючи рішення у справі фактично ухилився від вирішення спору по суті, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Згідно до ст. 641 ч. 1 а. 1 та ст. 642 ч. 1 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору.

Апелянт зазначає, що навіть якщо врахувати думку суду першої інстанції (хоча Банк з нею не погоджується) щодо непідписання позичальником Тарифів та Умов і Правил, позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, - фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією) і вже повинен сплачувати процентну ставку. Та навіть якщо даний виклад суду не до вподоби то вже у будь якому випадку він (ст. 1048 ч. 1 ЦК України) повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Щодо сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, то вони є необґрунтованими, однак на підтвердження вірності розрахунку Банк надавав банківську виписку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскількиціна позову складає менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоовленню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 листопада 2016 року ОСОБА_1 підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг, яка містить позначення, що позичальник згодна з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають Договір надання банківських послуг. Позичальник зобов`язалась самостійно знайомитись зі змінами Умов та правил надання банківських послуг на офіційному сайті банка www.a-bank.com.ua. При цьому, у даній анкеті-заяві відсутні відомості про вид платіжної картки, розмір кредиту (кредитного ліміту), процентної ставки, а також не зазначені види відповідальності за порушення умов кредитування (неустойка) та строк повернення кредиту.

До позовної заяви банком були додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», які відповідачем ОСОБА_1 не підписані.

Довідкою за картами, виданою головою правління АТ «А-Банк» Кандауровим Ю.В. б/н та дати, підтверджується, що за укладеним кредитним договором відповідачу ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та відповідно видано картки (а.с.20).

Відповідно до довідки за лімітами клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 24 листопада 2016 року за період з 24 листопада 2016 року по 26 вересня 2023 року на платіжні картки встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 7 000 грн, який у подальшому було збільшено до 53 000 грн (а.с.21).

Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по картці відповідача за період з 24 листопада 2016 року по 19 липня 2023 року (а.с.10-19).

На переконання позивача, станом на 26 вересня 2023 року відповідач має заборгованість у сумі 85 353,54 грн, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 50 475,73 грн - заборгованість за кредитом; 34 877,81 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн - заборгованість за штрафами.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що 21 грудня 2020 року о 20:10, 20:12 та 20:14 годин зафіксовано фінансові операції (зняття готівки в банкоматах) за рахунком позичальника та, як наслідок нарахування кредитних коштів на суму 29 741,82 грн, сума яких у подальшому фактично стала підставою для здійснення відповідних нарахувань банком за кредитним договором та причиною списання заборгованості за таким та нарахування відсотків.

Колегія не може повінстю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, в анкеті-заяві позичальника від 21 жовтня 2022 року відсоткова ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками в сумі 34 877,81 грн.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», як невід`ємної частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Отже, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та комісії, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною третьою та четвертою статті 12 ЦПК України визначено,що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону № 1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоб відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі.

Враховуючи, що надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, вказані Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» не можуть бути взяті судом до уваги, як доказ підтвердження конкретних умов кредитування, запропонованих відповідачу ОСОБА_1 щодо сплати відсотків згідно кредитного договору від 24 листопада 2016 року.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 34 877,81 грн саме з підстав непогодження між сторонами умов їх нарахування, а не з підстав того, що 21 грудня 2020 року о 20:10, 20:12 та 20:14 годин зафіксовано фінансові операції (зняття готівки в банкоматах) за рахунком позичальника та, як наслідок нарахування кредитних коштів на суму 29 741,82 грн, сума яких у подальшому фактично стала підставою для здійснення відповідних нарахувань банком за кредитним договором та причиною списання заборгованості за таким та нарахування відсотків.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 50 475,73 грн суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 листопада 2016 року у визначеному розмірі, яка є заборгованістю за тілом кредиту, з огляду на наступне.

Так, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, зарахованого на картковий рахунок із видачею картки позичальникові, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту, яка за підрахунком позивача становить 50 475,73 грн.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зокрема заборгованості за тілом кредиту, посилався на те, що 21 грудня 2020 року з платіжної картки відповідача не санкціоновано було здійснено видаткові операції. Так протягом 4 хвилин з 20:10 до 20:14 було списано з картки грошові кошти трьома платежами 9 773,92 грн, 9 984 грн, 9 984 грн, загалом сума списання склала 29 741,92 грн. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року у справі № 211/4666/22, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року залишено без змін, зобов`язано АТ «А-БАНК» провести перерахунок заборгованості у зв`язку із несанкціонованими операціями 21 грудня 2020 року о 20:10, 20:12 та 20:14 годині шляхом зменшення тіла кредиту на суму 29 741,82 грн, зобов`язано зарахувати внесені відповідачем, кошти на погашення заборгованості за період з 21 грудня 2020 року до 22 серпня 2022 року, віднесені банком відсотки за користування кредитними коштами, нараховані на заборгованість в частині операцій від 21 грудня 2020 року о 20:10, 20:12 та 20:14 годині на суму 29 741,82 грн, в рахунок погашення тіла кредиту.

Разом з тим, як слідує з виписки по картці відповідача ОСОБА_1 , станом на проведення невідомими особами санкціонованих відповідачем видаткових операцій, у відповідача обліковувалась заборгованість в загальному розмірі 1 579,77 грн, в період з 20 грудня 2020 року (тобто з моменту проведення невідомими особами санкціонованих відповідачем видаткових операцій) по 19 липня 2023 року, сума використаних відповідачем кредитних коштів (без урахування списаних відсотків за використання кредитного ліміту) складає 42 504,01 грн, що визначено колегією суддів шляхом арифметичного розрахунку із наданої позивачем виписки по картці. При цьому на погашення кредитної заборгованості відповідачем внесено 37 576,80 грн.

Відповідачем по справі не доведено, що вказані у виписці по картці за період з 20 грудня 2020 року (тобто з моменту проведення невідомими особами санкціонованих відповідачем видаткових операцій) по 19 липня 2023 року операції, зокрема придбання товарів, поповнення мобильного телефону, оплата комунальних послуг, зняття готівки, були проведені не ним.

Отже, сума фактично використаних відповідачем коштів з урахуванням сплати ним кредитної заборгованості, становить 6 506,98 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (1 579,11 грн+42 504,01 грн-37 576,80 грн=6 506,98 грн).

При цьому посилання суду першої інстанції в даному випадку на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року у справі № 211/4666/22, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року залишено без змін колегія суддів вважає помилковим, оскільки сума коштів, що несанкціоновано невідомими особами була переведена з рахунку відповідача, не стягується даним рішенням.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають частковому задоволенню, із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 листопада 2016 року в розмірі 6 506,98 грн, яка є заборгованістю за тілом кредиту.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року слід скасувати та ухвалити нове рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 506,98 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Крім того, відповідно до вимог т. 141 ЦПК України, пропорційно задоволених позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 204,62 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 306,92 грн, що разом становить 511,54 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення у справі.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24 листопада 2016 року, яка станом на 26 вересня 2023 року становить 6 506 (шість тисяч п`ятсот шість) грн 98 коп, та складається із заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір в сумі 511 (п`ятсот одинадцять) грн 54 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: