Справа № 182/2565/25
Провадження № 2/0182/2282/2025
25.07.2025 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.,
секретаря Паламарчук П.Ю.,
розглянувши в м. Нікополі в залі суду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -
28.04.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.
22.09.2007 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який є громадянином Японії.
Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилось.
Шлюбні стосунки між сторонами припинено понад 10 років тому, подружжя живе окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Причиною тому стали розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності. Внаслідок цього між ними було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Майновий спір між подружжям відсутній. На примирення позивачка не згодна. За таких обставин ОСОБА_1 вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить його розірвати.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 30.04.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків (а.с.15).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 24.06.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути позов в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.32-33).
Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивачка була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, згідно тексту позовної заяви, наполягає на розгляді справи без виклику сторін (а.с.8).
Згідно інформації, наданої виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, відповідач зареєстрованим на території Нікопольської територіальної громади не значиться. ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками на останню відому адресу його проживання, про що свідчить конверт (а.с.37), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання. Крім того, судом було опубліковано оголошення про час та місце розгляду справи на сайті Судової влади України. Відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
У відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, оскільки відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, та відсутні заперечення позивача щодо заочного розгляду справи.
Справа розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Як встановлено судом, 22.09.2007 року між громадянином Японії ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №758 (а.с.9).
Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилось.
Через розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, інші життєві цінності, шлюбні стосунки між сторонами припинено. Подружжя вже понад десять років проживає окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами, втрачено всі духовні та фізичні зв`язки. Майновий спір між подружжям відсутній. На примирення позивачка не згодна. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам.
Відповідач є громадянином Японії, а позивачка - громадянкою України, тому шлюб між сторонами у даній справі є «міжнародним/іноземним», отже спір щодо розірвання такого шлюбу є різновидом спору з «іноземним» елементом і регулюється насамперед ЗУ «Про міжнародне приватне право». Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року №24-754/0/4-13, спір про розірвання шлюбу між одним із подружжя громадянином України, другим із подружжя незалежно від його громадянства, підсудні судам України.
Положенням ст.ст.60,63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ст.5 ЗУ «Про міжнародне приватне право», у випадках передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Звертаючись з позовом до суду України позивачка, як громадянка України, здійснила вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин щодо розірвання шлюбу за законодавством України.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.
Враховуючи той факт, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та, зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивачки, а також на те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб фактично припинив своє існування, а тому необхідно його розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати. При цьому, вона не наполягала на відшкодування судового збору.
Керуючись ст.ст.56, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст. 12, 13, 18, 76, 81, 141,247, 263-265,280 ЦПК України, ЗУ «Про міжнародне приватне право», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 22.09.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між громадянином Японії ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 , актовий запис №758 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 », ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складання.
Суддя: О. В. Рунчева