Справа № 473/2186/25
"17" липня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., представниці Вознесенської окружної прокуратури Жидик Х.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня" Вознесенської міської ради, про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення,
Зазначені обставини, а також бездіяльність Національної служби здоров`я України щодо самостійного здійснення заходів з метою стягнення вказаних коштів, стали підставою для звернення керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області з даним позовом до суду.
Представниця Вознесенської окружної прокуратури Жидик Х.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.
Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця Вознесенської окружної прокуратури Жидик Х.В. не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих учасниками справи доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2024 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, призначено покарання в вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. В результаті протиправних дій відповідача потерпілій ОСОБА_2 спричинено легкі тілесні ушкодження, в зв`язку з чим остання перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені КП "КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня" ВМР з 08 травня 2024 року по 09 травня 2024 року. Лікування потерпілої здійснювалось за рахунок коштів отриманих за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних гарантій медичного обслуговування населення.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
З огляду на викладене, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Таким чином, законодавством наділяється такий заклад правом зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.
Відповідно до п.п. 7,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду.
Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розмірі фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).
Згідно п.п.2,4 вказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
З матеріалів справи вбачається, що лікування потерпілої здійснювалось за рахунок коштів отриманих, за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних гарантій медичного обслуговування населення.
При цьому суд встановив, що Національна служба здоров`я України не звернулася до суду з відповідним позовом ні за власним розсудом, ні після відповідного прокурорського звернення, що вказує на наявність підстав для звернення прокурора в інтересах держави до суду.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені прокурором судові витрати в вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд
позовні вимоги керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня" Вознесенської міської ради, про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Л.В.Лузан