ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4213/24 Номер провадження 22-ц/814/2674/25Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гарківець Людмили Валентинівни на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18 березня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2», третя особа: Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гарківець Л.В. звернулась до суду із позовом до Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2 в якому просила визнати Наказ № 44-Л від 20 лютого 2024 року про кваліфікаційну категорію тренерів-викладачів Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву № 2 неправомірним та таким, що порушує права позивача на повагу її гідності, честі та недоторканності ділової репутації, а також просила відшкодувати їх моральну шкоду та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову представник позивача адвокат Гарківець Л.В. вказувала, що ОСОБА_1 працює тренером-викладачем в Комунальному закладі «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» з 1991 року, на посаді старшого тренера з 2000 року.

Згідно довідки про атестацію тренера (тренера-викладача) Управління з питань фізичної культури та спорту Полтавської обласної державної адміністрації про проходження атестації 24 червня 2016 року, за підсумками якої згідно з наказом від 24.06.2016 року №453 ОСОБА_1 присвоєно Вищу кваліфікаційну категорію з волейболу. Дана довідка діє до 24 червня 2020 року. На підставі даної довідки Відповідачем був виданий наказ №159 від 24.06.2016 року про присвоєння позивачу Вищої категорії з волейболу.

Довідкою Управління культури та спорту Полтавської обласної державної адміністрації про проходження атестації тренера (тренера-викладача) про проходження атестації 28 лютого 2020 року, за підсумками якої згідно з наказом №69 від 28.02.2020 року позивачеві знов було присвоєно Вищу кваліфікаційну категорію з волейболу, яка діє до 28 лютого 2024 року. На підставі даної довідки Відповідачем був виданий наказ №26-К. від 02.03.2020 року про присвоєння позивачу Вищої кваліфікаційної категорії з волейболу (розряд 14).

Таким чином, кожні чотири роки, згідно з п. 5 Порядку проведення атестації тренерів Наказу Міністерства молоді та спорту України за №45 від 13.01.2014 року відповідачем формувався пакет документів для подання в Управління з питань фізичної культури та спорту Полтавської обласної державної адміністрації на постійну кваліфікаційну комісію з присвоєння категорій тренерів-викладачів зі спорту на всіх тренерів, зокрема і на позивача ОСОБА_1 .

Вказувала, що через некомпетентність та бездіяльність посадових осіб Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» було подане клопотання №124 від 05 лютого 2024 року до Третьої особи Управління з питань фізичної культури та спорту Полтавської обласної військової адміністрації про присвоєння Вищої кваліфікаційної категорії позивачу.

Згідно наказу №44-К від 20.02.2024 року, виданого директором І. Цокало, яким старшого тренера викладача відділення волейбол дівчата було позбавлено з 28 лютого 2024 року кваліфікаційної категорії та переведено з 14 тарифного розряду на 11 тарифний розряд, посилаючись на Наказ Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації від 28.02.2020 року №69.

Ознайомившись з вищевказаним наказом 07.03.2024 року позивач для урегулювання даного питання подала заперечення на ім`я директора відповідача щодо неправомірності Наказу від 20.02.2024 року №44-К.

Вказувала, що Наказ від 20.02.2024 року №44-К привів до приниження її честі, гідності та ділової репутації як старшого тренера-викладача з волейболу, яка з 2016 року мас ВИЩУ кваліфікаційну категорію з волейболу, відповідно мас великі заслуги у спортивному вихованні професійних гравців що представляють Україну на міжнародних змаганнях.

Даними діями відповідача була не тільки принижена її ділова репутація, її честь і гідність, а також що ці неправомірні дії вплинули на зменшення у виплаті заробітної плати у лютому - березні 2024 року. про що свідчить довідка про заробітну плату, видана ОСОБА_2 за №418 від 09 квітня 2024 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2», третя особа: Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась представник ОСОБА_1 адвокат Гарківець Л.В. та подала на нього апеляційну скаргу в якій прохає рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що районний суд дійшов помилкового висновку про те, що у разі не подачі тренером документів, передбачених п.1 Розділу ІІ «Порядку» до Атестаційної комісії та не прийняття рішення про присвоєння кваліфікаційної категорії тренера керівником структурного підрозділу молоді та спорту обласних державних адміністрацій на підставі протоколу засідання атестаційної комісії до закінчення терміну дії кваліфікаційної категорії, дія кваліфікаційної категорії тренера-викладача припиняється і вважається, що він не має кваліфікаційної категорії, оскільки директор Комунального закладу виконує адміністративні функції в тому числі подає клопотання до третьої особи разом із копіями всіх належних документів на кожного з тренерів кожні чотири роки, на підставі яких комісія вирішує щодо призначення кваліфікаційної категорії.

Вказує, що у зв`язку із некомпетентністю та бездіяльністю відповідача третій особі було подано клопотання про присвоєння Вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_1 оформлене неналежним чином, а саме без основних додатків, які знаходяться лише у відповідача, внаслідок чого було порушено права позивача.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні сторони та їх представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Районним судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 09.09.1991 року працювала на посаді тренера-викладача по волейболу у Полтавській міській спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву зі спортивних ігор №2.

Згідно наказу №46 від 29.08.2000 року була переведена на посаду старшого тренера-викладача з волейболу з 01.09.2000 року.

Рішенням постійної кваліфікаційної комісії з присвоєння категорій тренерам-викладачам зі спорту Управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської обласної державної адміністрації від 27.04.2012 року №3 присвоєно ОСОБА_1 перша категорія тренера-викладача з волейболу, про що було видано посвідчення № 23-2012.

Рішенням кваліфікаційної комісії Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Полтавської обласної державної адміністрації тренеру-викладачу ОСОБА_1 присвоєно Вища кваліфікаційна категорія, про що видано Наказ №453 від 24.06.2016 року, яка діяла до 24.06.2020 року.

Рішенням кваліфікаційної комісії Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Полтавської обласної державної адміністрації тренеру-викладачу ОСОБА_1 присвоєно Вища кваліфікаційна категорія, про що видано Наказ №69 від 28.02.2020 року, яка діяла до 28.02.2024 року.

Відповідно до інформації, зазначеній у Протоколі засідання атестаційної комісії з визначення кваліфікаційного рівня тренерів (тренерів-викладачів) для присвоєння кваліфікаційних категорій Управління молоді і спорту Полтавської ОВА від 30.11.2023 року, тренеру викладачу ОСОБА_1 було відмовлено у присвоєнні вищої кваліфікаційної категорії тренера, у зв`язку з не виконанням нею результативних показників роботи тренера, які повинні враховуватись відповідно до п.1 розділу ІІІ Додатку №1 до «Порядку проведення атестації тренерів (тренерів-викладачів)», оскільки для присвоєння вищої категорії потрібно зарахування мінімум трьох спортсменів до основного складу команди майстрів, тоді як двоє зі спортсменок, яких тренувала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не брали участі у 50% ігор чемпіонату України серед жіночих команд сезону 2022/2023 Збірна України U-15 та U-17, а відтак не можуть бути зараховані до основного складу команди майстрів, а відтак лише одна спортсменка із необхідних трьох ( ОСОБА_6 ) була зарахована за результатами участі в 50% ігор до основного складу команди майстрів.

Відповідно до Протоколу засідання атестаційної комісії з визначення кваліфікаційного рівня тренерів (тренерів-викладачів) для присвоєння кваліфікаційних категорій від 28.02.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у присвоєнні вищої категорії тренера-викладача КЗ «ПСДЮСШОР№2» «через невідповідність вимогам порядку проведення атестації тренерів, а саме відсутні копії наказів та офіційних листів направлень, а також копії підтвердних документів зарахування вихованок спортивної школи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до основного складу команди майстрів з волейболу «Спортивна академія Прометей» м. Кам`янське. Спортсменки у складі команди беруть участь у ХХХІІ чемпіонаті України з волейболу серед жіночих команд вищої ліги (сезон 2023/2024), який ще не завершився, тому визначити їх участь у 50% ігор і більше неможливо».

Згідно наказу №44-К від 20.02.2024 року Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» «Про кваліфікаційну категорію тренерів-викладачів» ОСОБА_1 , старшого тренера-викладача відділення волейбол дівчата, вважати без категорії з 28.02.202 року (11 розряд).

Відмовляючи в задоволенні позову районний суду виходив з того, що наказ №44-К від 20.02.2024 року Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» «Про кваліфікаційну категорію тренерів-викладачів» не містить неправдивої інформації, та винесення даного наказу не поширює інформацію, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Оскільки позивачем не доведено факту спричинення їй моральної шкоди, відсутні підстави для її відшкодування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 вказувала, що її було позбавлено Вищої кваліфікаційної категорії тренера на підставі Наказу № 44-К від 20.02.2024 року директора Комунального закладу « Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2.

Разом з тим, вказане спростовується матеріалами справи з огляду на наступне.

Наказом Міністерства молоді та спорту України №45 від 13.01.2014 року затверджений «Порядок проведення атестації тренерів (тренерів-викладачів)».

Цей Порядок визначає механізм проведення атестації тренерів (тренерів-викладачів) закладів фізичної культури і спорту для визначення їх професійної підготовленості, присвоєння відповідної кваліфікаційної категорії на основі результативних показників спортсменів, підготовку яких вони здійснювали.

Відповідно до п. 5 розділу 1 Порядку атестація проводиться один раз на чотири роки за результативними показниками роботи тренерів (тренерів-викладачів) за останні чотири роки.

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами проходження атестації згідно з наказом від 28 лютого 2020 року №69 ОСОБА_1 присвоєно вищу кваліфікаційну категорію з волейболу, яка діє до 28 лютого 2024 року.

Районним судом встановлено, що відповідачем Комунальним закладом «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» було подано до Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації 30.10.2023 року та 05.02.2024 року наступні документи: характеристику на старшого тренера -викладача ОСОБА_1 , копія першої сторінки паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копія трудової книжки ОСОБА_1 ; копія диплома ОСОБА_1 ; клопотання про розгляд питання присвоєння вищої кваліфікаційної категорії тренеру-викладачу ОСОБА_1 ; відомості про результативні показники спортсменів, підготовку яких здійснював тренер, а саме протокол змагань сезону 2023-2024 України з волейболу серед жіночих команд вищої ліги, який ще не завершився.

Заява про проходження атестації із зазначенням письмової згоди тренера (тренера-викладача) на обробку його персональних даних» до атестаційної комісії Управління молоді та спорту Полтавської ОВА Відповідачем не надавалась, оскільки старший тренер-викладач ОСОБА_1 не подавала таку заяву до навчальної частини КЗ «ПСДЮСШОР №2».

Копія наказу про зарахування вихованок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до КЗ «ПСДЮСШОР №2» до атестаційної комісії Управління молоді та спорту Полтавської ОВА Відповідачем не надавалися, через їх відсутність у комунальному закладі.

Відповідно до Листа №6291/4.3 від 30.05.2024 року Міністерства молоді і спорту України «Про надання роз`яснення щодо присвоєння кваліфікаційної категорії», питання щодо оформлення документів на розгляд комісії належить до компетенції закладу фізичної культури і спорту, де працює тренер-викладач та безпосередньо тренера-викладача, який має особисто написати заяву і надати необхідні документи, яких не має у наявності у закладі, для підтвердження результативних показників вихованців, підготовку яких він здійснював, тощо для формування матеріалів та подачі їх на розгляд комісії.

Документи до атестаційної комісії може подати особисто тренер (тренер-викладач), або представник закладу, де він працює за основним місцем роботи, чи за сумісництвом, якщо його спортсмени зараховані до складу вихованців цього закладу.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ «Порядку проведення атестації тренерів (тренерів-викладачів)» загальними вимогами до атестації тренерів (тренерів-викладачів) закладів фізичної культури і спорту на визначення їх кваліфікаційного рівня для присвоєння кваліфікаційних категорій є: наявність вищої освіти за спеціальністю "Фізична культура і спорт" та освітнім ступенем "бакалавр" чи "магістр"; виконання результативних показників роботи тренерів (тренерів-викладачів), які враховуються при присвоєнні кваліфікаційних категорій, згідно з додатком 1до цього Порядку.

Так відповідно до Додатку №1 для присвоєння тренеру-викладачу вищої кваліфікаційної категорії необхідно: зарахування до основного складу команди майстрів не менш 3-х спортсменів (вихованців тренера-викладача, що атестується). При цьому зарахування спортсменів до основного складу команд майстрів здійснюється за умови їх участі в 50 % ігор і більше.

Відповідно до інформації, зазначеній у Протоколі засідання атестаційної комісії з визначення кваліфікаційного рівня тренерів (тренерів-викладачів) для присвоєння кваліфікаційних категорій Управління молоді і спорту Полтавської ОВА від 30.11.2023 року, тренеру викладачу ОСОБА_1 було відмовлено у присвоєнні вищої кваліфікаційної категорії тренера, у зв`язку з не виконанням нею результативних показників роботи тренера, які повинні враховуватись відповідно до п.1 розділу ІІІ Додатку №1 до «Порядку проведення атестації тренерів (тренерів-викладачів)», оскільки для присвоєння вищої категорії потрібно зарахування мінімум трьох спортсменів до основного складу команди майстрів, тоді як двоє зі спортсменок, яких тренувала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не брали участі у 50% ігор чемпіонату України серед жіночих команд « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сезону 2022/2023 Збірна України U-15 та U-17, а відтак не можуть бути зараховані до основного складу команди майстрів, а відтак лише одна спортсменка із необхідних трьох ( ОСОБА_6 ) була зарахована за результатами участі в 50% ігор до основного складу команди майстрів.

Відповідно до Атестаційного листа тренера (тренера-викладача) від 30.11.2023 року атестаційною комісією рекомендовано відмовити у присвоєнні вищої кваліфікаційної категорії тренеру-викладачу ОСОБА_1 , за що проголосували чотири члени комісії.

В подальшому 30.11.2023 року начальником Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації Мариною Трохименко було винесено наказ №356 «Про результати проведення атестації тренерів (тренерів-викладачів)», відповідно яким відмовлено у присвоєнні вищої кваліфікаційної категорії тренеру-викладачу з волейболу комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» ОСОБА_1 .

Згідно Протоколу засідання атестаційної комісії з визначення кваліфікаційного рівня тренерів (тренерів-викладачів) для присвоєння кваліфікаційних категорій від 28.02.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у присвоєнні вищої категорії тренера-викладача КЗ «ПСДЮСШОР№2» «через невідповідність вимогам порядку проведення атестації тренерів, а саме відсутні копії наказів та офіційних листів направлень, а також копії підтвердних документів зарахування вихованок спортивної школи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до основного складу команди майстрів з волейболу «Спортивна академія Прометей» м. Кам`янське. Спортсменки у складі команди беруть участь у ХХХІІ чемпіонаті України з волейболу серед жіночих команд вищої ліги (сезон 2023/2024), який ще не завершився, тому визначити їх участь у 50% ігор і більше неможливо».

Враховуючи викладене, саме не виконання тренером-викладачем ОСОБА_1 результативних показників роботи тренера за останні чотири роки стало підставою відмови 30.11.2023 року, 28.02.2024 року у присвоєнні вищої категорії, а не дії відповідача.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що саме на відповідача покладено обов`язок подати відповідний перелік документів до атестаційної комісії Управління молоді та спорту Полтавської військової адміністрації, оскільки подача таких документів, це виключна компетенція адміністрації закладу, де працює тренер-викладач, оскільки відповідно до Листа №6291/4.3 від 30.05.2024 року Міністерства молоді і спорту України «Про надання роз`яснення щодо присвоєння кваліфікаційної категорії», питання щодо оформлення документів на розгляд комісії належить до компетенції закладу фізичної культури і спорту, де працює тренер-викладач та безпосередньо тренера-викладача, який має особисто написати заяву і надати необхідні документи, яких не має у наявності у закладі, для підтвердження результативних показників вихованців, підготовку яких він здійснював, тощо для формування матеріалів та подачі їх на розгляд комісії.

Таким чином, дослідивши матеріли справи районний суд дійшов вірного висновку про те, що наказ №44-К від 20.02.2024 року Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» «Про кваліфікаційну категорію тренерів-викладачів» не містить неправдивої інформації, та винесення даного наказу не поширює інформацію, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право ОСОБА_1 , а також дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено факту спричинення їй моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому відсутні підстави для її відшкодування.

Інших доводів, які б у розумінні статті 376 ЦПК України були б обов`язковою підставою для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить та зводиться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Пунктами 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовані частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі КГС від 03.10.2019 р у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 р у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 р у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 р у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 р у справі № 753/1203/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представником відповідача у справі заявлено розмір витрат на правничу допомгу 10000 грн., а також на підтвердження понесених витрат надано до суду докази.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та обсяг фактично витраченого часу за надані послуги, апеляційний суд дійшов до висновку, що заявлені представником відповідача витрати у розмірі 10000 грн. не відповідають критерію розумності, не зовсім є співрозмірними із складністю виконаної роботи, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер.

Колегія суддів, вважає, що слід стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гарківець Людмили Валентинівни - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18 березня 2025 року -залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2 2000 (дві тясячі) грн. витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 23 липня 2025 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ Т.В. Одринська ____________________В.П. Пікуль