Провадження № 2/522/3338/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 липня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника,-

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника.

Позивач просить суд припинити право власності ОСОБА_2 на частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому належить на праві власності частка квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Інша частки квартири належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 13.05.2006 року Другою одеською державною нотаріальною конторою за номером в реєстрі №1-2049, зареєстрованим в КП ОМБТІ та РОН, реєстраційний номер:14111252, номер запису: 202, в книзі:557пр-11.

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 в квартирі ніколи не проживала, мешкає за межами України, є громадянкою російської федерації, участі в утриманні квартири не приймала і не приймає, ніяких зв`язків з ним, позивачем, не підтримує; інформації про місце свого проживання чи перебування, даних про свій контактний телефон не надавала.

Позивач вважає, що в даних правовідносинах наявні усі умови, передбачені ч.1 ст.365 ЦК України, а саме: квартира АДРЕСА_1 є однокімнатною, має загальну площу 35,6 кв.м., житлова площа 18,2 кв.м.; частка в розмірі , яка належить ОСОБА_2 у спірній квартирі, не може бути виділена в натурі; поділити в долях та частки спірної квартири технічно не уявляється можливим, оскільки, її неможливо переобладнати, створивши ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами. Тому, позивач вважає, що припинення права власності ОСОБА_2 на частку у спірній квартирі з виплатою вартості частки не буде заподіяно істотної шкоди її інтересам, як співвласника. Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлової квартири загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 10.11.2024 року становить 179 560,00 гривень, вартість частки - 89 780,00 гривень.

23 січня 2025 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : в м. Одесі та Одеській області не значиться.

Ухвалою суду від 31.01.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та витребувано судом наступні документи та інформацію:

- з КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР завірені належним чином копії правовстановлюючих документів на частку квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 та завірені належним чином копії паспорту та РНОКПП на її ім`я, які знаходяться в матеріалах інвентарної справи по зазначеній квартирі;

- з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в період з 2006 року по даний час;

- з відділення №11 «Укрпошта» інформацію, чи отримує громадянка ОСОБА_2 будь-яку кореспонденцію чи посилки за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 2022 року по теперішній час;

- з Міської поліклініки № 2, інформацію, чи зверталась ОСОБА_2 за медичною допомогою в поліклініку №2, чи укладала декларацію із сімейним лікарем в період з 2022 року по теперішній час.

- з Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, інформацію, чи отримувала громадянка ОСОБА_2 , паспорт громадянина України, закордонний паспорт, якщо так, то повідомити серію, номер, дату видачі, орган, реєстрацію місця проживання.

У підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 14.05.2025 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону в період з 01.01.2011 року по даний час громадянкою російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою суду від 14.05.2025 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (інформацію про перетин державного кордону в період з 01.01.2011 року по даний час ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 / ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство якої невідомо.

Судом не ухвалювалося звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу російської федерації з проханням вручити документи та провести певні процесуальні дії, так як у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні, гарантування органами юстиції виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за міжнародними договорами України з питань правового співробітництва у цивільних та кримінальних справах унеможливлено до повного припинення посягання на суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Будь-яке листування з державою-агресором не здійснюється, а тому виконання будь-якого доручення суду про надання правової допомоги до компетентного органу російської федерації з проханням вручити документи та провести певні процесуальні дії не вбачається можливим.

За клопотанням представника позивача адвоката Пославської Н.О. ухвалою суду від 26.06.2025 року доручено Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26302945, Банк отримувача Державна казначейська служба України, МФО 820172, номер рахунку UA0005435), прийняти на депозитний рахунок Приморського районного суду м. Одеси грошові кошти від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з призначенням платежу: грошова компенсація частки у припиненні права на частку у спільному майні, по справі № 522/22808/24 в розмірі 89780,00 грн.

До суду 30.06.2025 року від представника позивача адвоката Пославської Н.О. надійшло клопотання про приєднання доказів про внесення на депозит грошових коштів по справі №522/22808/24 у розмірі 89780,00 грн.

У судовому засідання 17.07.2025 року позивач та його представник підтримали поданий позов, наполягаючи на його задоволенні. Також не заперечували проти заочного розгляду справи.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права відповідача на доступ до правосуддя, суд оцінює таку поведінку відповідача як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Приморського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради судді в загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Тобто, ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, з огляду на тривалий термін розгляду справи, яка має бути розглянута в розумні строки, а також достатність матеріалів справи для ухвалення рішення, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником частки квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 23.06.2020 року після смерті його дружини ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. за номером в реєстрі №658.

Право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Квартира в цілому складається з однієї житлової кімнати та приміщень загальною площею 35,6 кв.м, житловою площею 18,2 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.06.2020 року та технічним паспортом на квартиру, складеним КП ОМБТІ та РОН 24.04.2008 року.

Відповідно до отриманих від КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР, завірених належним чином копій правовстановлюючих документів на частку квартири АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула право власності на частину квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.05.2006 року Другою одеською державною нотаріальною конторою за номером в реєстрі №1-2049, після смерті її матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Право власності за ОСОБА_2 зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер запису: 202, в книзі:557пр-11.

З вищенаведених правовстановлюючих документів та реєстраційної справи КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з витребуваною судом інформацією з Державної прикордонної служби України інформації про перетин державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2006 року по даний час, отримана відповідь (лист №19/13186-25-Вих від 14.02.2025), що надати інформацію є неможливим, оскільки зберігання в Базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08.11.2017 року й інформація надається з визначенням громадянства особи, за наявності прізвища та імені латинськими літерами.

Згідно з витребуваною судом інформацією з АТ «Укрпошта» (лист №1.03.009.004.-9606-25 від 18.03.2025) інформацію, чи отримує громадянка ОСОБА_2 будь-яку кореспонденцію чи посилки за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 2022 року по теперішній час, є неможливим, так як ідентифікація реєстрових поштових відправлень в Укрпошті здійснюється за допомогою штрихового кодового ідентифікатора й термін зберігання виробничих документів поштового зв`язку про вручення реєстрових поштових відправлень становить один рік.

З витребуваної судом інформації з КНП «ЦПМСД № 2» ОМР (лист №158 від 24.02.2025) слідує, що ОСОБА_2 в період з 2022 року по теперішній час за медичною допомогою не зверталася, декларацію із сімейним лікарем не укладала.

З відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (лист №5100.4.1-2470/51.1-25 від 13.03.2025), слідує, що інформацію про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документована.

Судом було досліджено письмові пояснення (в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які засвідчили, що тривалий час знають сім`ю ОСОБА_1 , дружина якого померла, й після смерті до нього у спадок перейшла частина квартири АДРЕСА_1 , в якій вони були присутні. При цьому половина квартири належить племінниці покійної дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , яка ніколи в цій квартирі не проживала, всі витрати по утримані квартири, ремонту, комунальних послуг несе ОСОБА_1 . В квартирі відсутні речі ОСОБА_10 й вона особисто відсутня, про що ними було складено відповідний акт.

Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлової квартири загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , складеного ТОВ «ЦЕНТР ОЦІНКИ ЗАХІД», що має сертифікат №532/2024 від 14.11.2024 року, виданий Фондом державного майна України, станом на 10.11.2024 року вартість об`єкту становить: 179 560,00 гривень, вартість частки об`єкту: 89 780,00 гривень.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації з 24 лютого 2022 року Указом Президента в Україні введено воєнний стан, строк дії якого наразі продовжено.

24 лютого 2022 року Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-сайті суду. Виклик відповідача здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Конституція України в частині 4 статті 41 проголошує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, і що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною 1 статті 356 ЦК України, спільна часткова власність - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Стаття 365 ЦК України встановлює підстави для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду. Зокрема, суд може припинити право на частку за позовом інших співвласників, якщо:

частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

річ є неподільною;

спільне володіння і користування майном є неможливим;

таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд зазначає, що зазначені обставини можуть застосовуватися як окремо, так і в сукупності. При цьому, вирішуючи питання про припинення права на частку в спільному майні, суд має дослідити всі обставини справи та встановити наявність передбачених законом підстав, а також переконатися, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

З технічного паспорту та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2020 року й свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2006 року вбачається, що спірна квартира складається з однієї житлової кімнати та приміщень загальною площею 35,6 кв.м, житловою площею 18,2 кв.м. Тобто частка відповідачки становить частину квартири, яка є об`єктивно неподільною річчю. Технічна можливість виділення частки в натурі або переобладнання квартири в ізольовані житлові приміщення відсутня. Це відповідає умовам пункту 1 та 2 частини 1 статті 365 ЦК України.

До матеріалів справи представником позивача долучено квитанцію про підтвердження внесення на депозитний рахунок суду суми, пропорційної вартості частки відповідачки у спільному майні, що становить 89780,00 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Встановлено, що відповідач є громадянкою російської федерації, проживає за межами України, не проживає у спірній квартирі, не несе витрат на її утримання, не підтримує зв`язок з позивачем і не виявляє жодного інтересу до свого майна. Відсутність її інтересу до майна свідчить про те, що припинення її права власності на частку квартири в Україні, за умови отримання нею грошової компенсації, не завдасть їй істотної шкоди. Більше того, така компенсація є єдиним способом реалізації її права на розпорядження цією часткою, враховуючи її фактичне самоусунення від володіння та користування.

Позивач вніс на депозитний рахунок суду суму, еквівалентну ринковій вартості частки відповідачки, що гарантує справедливу грошову компенсацію відповідачці за припинення її права власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що всі необхідні умови, передбачені статтею 365 ЦК України, для припинення права власності ОСОБА_2 на частку у спільному майні за рішенням суду наявні. Дії відповідачки свідчать про її відмову від реалізації прав власника щодо спірного майна та повну незацікавленість у ньому, що робить спільну часткову власність обтяжливою для позивача. Задоволення позову сприятиме відновленню повноцінного здійснення позивачем своїх прав власника на все майно.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,4, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82,258-259, 263-264, 265,268, 280-289,354 ЦПК України; ст.ст. 321, 346, 356, 365 Цивільного кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника - задовольнити.

Припинити право право власності ОСОБА_2 на частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений та підписаний 18 липня 2025 року.

Суддя: