Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/852/25
Провадження по справі № 2/514/479/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді Кирилюк І.М.,

за участю секретаря судового засідання Куруч І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народились двоє дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, а тому шлюб між ними за рішенням суду розірвано. Діти мешкають разом із нею у будинку, який нею винаймається, діти знаходиться на повному її утриманні, але доходу не вистачає на задоволення усіх їх потреб. Старша донька студентка, що також потребує значних витрат. Оскільки відповідач працездатний, працює по найму та може надавати матеріальну допомогу просить стягнути з нього аліменти.

Ухвалою суду від 30.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач скориставшись своїм процесуальним правом надав відзив на позовну заяву у якому просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути на кожну дитину по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У розгляді справи по суті взяли участь сторони.

В порядку статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі, який не буде перевищувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому звернув увагу суду, що бере участь в утриманні дітей як до розірвання шлюбу так і після. На підтвердження надав суду копії квитанцій Приватбанку про перерахунок на розрахунковий рахунок позивача грошових коштів.

У ході судового розгляду справи судом встановлено наступні обставини.

17 лютого 2007 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №09.

У сторін у шлюбі народились діти:

син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 21 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції;

донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 04 грудня 2007 року виконкомом Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області. (а.с.10-11)

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/60/25 від 25 лютого 2025 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 17 лютого 2007 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області розірвано. (а.с. 8-9)

Відповідно до виданої Бессарабською селищною радою Болградського району Одеської області довідки від 05 червня 2025 року вих. №425/-34, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактичною проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На утриманні ОСОБА_1 знаходяться неповнолітні діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з нею. (а.с.12)

Згідно з довідкою від 26 червня 2025 року вих. №1429/01-13, виданою Бессарабською селищною радою, убачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.20)

Позивач не заперечувала що відповідач перераховує гроші на дітей, проте робить це за її нагадуванням, тому просить стягнути аліменти у встановленому законом порядку у 1/2 частці від доходу відповідача, щоб не просити про їх перерахування кожний місяць. Позивач зазначила, що утримання дітей потребує значних витрат і їй важко це робити самій, вона має платити за винаймання будинку, в якому вони з дітьми проживають, донька студентка і навчається в Білгород-Дністровську, що вимагає додаткових витрат на її утримання.

У судовому засіданні відповідач зазначив, що просив позивача не переїжджати з будинку, де вони зареєстровані, оскільки він фактично проживає в іншому місці. На утримання дітей за згодою з позивачем, починаючи з вересня 2024 року передавав гроші по 5000-6000 грн. Проте після розірвання шлюбу вирішив перераховувати їх на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно з доданими до відзиву платіжними інструкціями відповідач 16 березня, 12 квітня, 17 травня 2025 року перераховував кошти у сумі 5025 грн. 13 коп,, 6030 грн 15 коп, 6030 грн 15 коп відповідно, на розрахунковий рахунок позивача, за призначенням платежів аліменти на дітей.

Разом з цим у судовому засіданні відповідач долучив копію платіжної інструкції про перерахування у липні 2025 року на розрахунковий рахунок позивача 4 020 грн 10 коп. аліментів на утримання дітей.

Відповідач наполягав на тому, що зараз він офіційно не працевлаштований, і коли є робота по найму, намагається допомагати дітям. На підтвердження перерахування грошей дочці-студентці надав суду платіжні інструкції, із яких убачається, що періодично він перераховує по 500 грн.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Наведені норми міжнародного права узгоджуються з нормами сімейного законодавства України.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позаяк обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі такої домовленості той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. ( ч.1, ч.2 ст. 181 СК України).

Водночас, у разі відсутності домовленості батьків щодо обов`язку утримувати дитину, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст. 181 СК України).

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, а також зважаючи на те, сторони не узгодили порядок утримання ними дітей, судом не встановлено незадовільний стан здоров`я відповідача, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його неповнолітніх дітей, та/або перебування на його утриманні інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч.2 ст. 182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.3 ст. 182 СК України).

Прожитковий мінімум для дітей віком 6 18 років згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3 196 грн

Вирішуючи питання розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Із урахуванням наведеного та встановлених судом обставин справи, які вказують на те, що з матір`ю діти проживають більшість часу, а отже на неї покладено більше турбот щодо їх утримання, а також її право заявити вимоги про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, спроможність відповідача брати участь в утриманні неповнолітніх дітей у встановлених законом мінімальному та мінімальному рекомендованому розмірах аліментів на одну дитину, урахувавши інтереси неповнолітніх дітей, та, керуючись засадами справедливості та диспозитивності, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.

Пунктом 1 частини 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні такого платежу.

Як було встановлено судом і не заперечувалося сторонами у справі, 17 липня 2025 року відповідач сплатив позивачці суму коштів на утримання дітей у розмірі 4020 грн 10 коп, що складає не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Внаслідок добровільного виконання відповідачем обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дітей у суду відсутні підстави для допуску негайного виконання рішення про стягнення аліментів за один місяць

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі витрати стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивача у цій справі звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 гривень 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Каушани Республіки Молдови, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Джугастрове Іванівського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 (однієї другої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 червня 2025 року і до досягнення повноліття старшою дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Каушани Республіки Молдови, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Кирилюк